Cercador
SETEMBRE
Un relat de: onaEm plau quan l'hora és fosca i els carrers són buits
d'errar a l'atzar i respirar el silenci dens,
estàtic, de la nit.
I llavors és quan sento
la lleu remor d'adéus constants, i els nous camins.
I flairo el bes del temps a frec de pell.
I ric.
I estimo aquest instant estrany i fonedís
perquè el sé meu i és mort i vida ensems.
El temps.
Comentaris
-
la nit[Ofensiu]Pa amb Tomàquet | 15-01-2008
m'agrada passejar de nit i sentir el vent a la cara, i pensar que és algú, i que aquest algú sap que sóc allà... i alhora pensar que no em veu ningú....
imatges molt boniques, m'han vingut al cap amb el text... -
Es pot tallar amb un ganivet[Ofensiu]estampa | 17-04-2007
Es sensual. Es pot tocar i sentir que ets dintre d'un escenari tridimensional que et transporta a les experiències pròpies envers el cos i els seus estats rel.lacionats amb les olors, les matèries i els fluxes.
Es matèric. -
...[Ofensiu]l'home d'arena | 03-02-2007 | Valoració: 10
el temps, que supose que és perquè som nosaltres, que som un filat d'adéus i nous camins, i més adéus i més camiins, una aventura constant pel flux de la vida.
Bellíssim.
SALUT, POETA!
(Si no li sap greu, me'l guarde a preferits) -
Encara que...[Ofensiu]rnbonet | 03-02-2007
...'estic peix' en poesia (sóc quasi un ignorant) alguna vegada n'he escrit i comentat.
El teu poema té força; ara, no em preguntes per què. Potser els ritmes de to i timbre hi ajuden.
PS. En realitat, el que volia era adjuntar-te l'explicació que vaig trobar de casualitat i que apareixia al fòrum fa uns dies. Era aquesta:
"Tant l'haikú com la tanka són dues formes de poesia oriental. La seua conversió a la mètrica catalana ha estat controvertida, però es pot convenir de la següent manera: l'haikú té un total de 17 síl·labes distribuïdes en tres versos, de 4, 6 i 4 síl·labes (si comptem fins la darrera síl·laba tònica de la darrera paraula de cada vers). Alguns opinen que seria millors dir 4+1, 6+1, 4+1, considerant que tots els mots final dels versos de l'haikú seran plans. També hi ha, però, acabats en mots aguts, en tot o en part.
La tanka és com un haikú al qual s'ha afegit una SEGONA PART formada per dos versos de 6 síl·labes. (6+1). Conserva la identitat i la naturalesa de l'haikú, amb una idea afegida, complementària, de contrast o explicativa.
Però més que la forma, el que determina aquestes estrofes és la manera com està construït el discurs. L'haikú i la tanka no narren, suggereixen; no expliquen, insinuen; no donen històries ni paisatges si no són absolutament interiors, subjectius; són reflexos d'instants dels pensament, de moments de l'esperit, subtilesa i equilibri essencials; i sovint tenen un origen i una materialització tan personals que es fa difícil una comprensió absoluta directa i únicament textual. L'economia de mitjans és total, i molt sovint no hi apareixen verbs, ja que l'acció (d'una manera directa) hi sol ser absent."
Espere et serveixa.
Salut i rebolica!
-
molt maco :)[Ofensiu]Yrch | 02-02-2007 | Valoració: 9
m'ha agradat moltíssim... no sé, m'ha sorprés... molt bonic, de veritat
petons
l´Autor
![Foto de perfil de ona Foto de perfil de ona](/imatges_autors/345939.jpg?rnd=772307004)
9 Relats
29 Comentaris
13872 Lectures
Valoració de l'autor: 9.46
Biografia:
La vida passa i l'ull no es cansa d'abocar imatges clares dintre del cor. (Carles Riba)Gràcies, RC, per aquesta pàgina que em permet rescatar del pou de la vida històries, sons, sensacions, imatges...: paraules.