Cercador
NO, AVUI, AVUI NO!
Un relat de: aurora marco arbonésNo, avui, avui no.
No vull fer-me ni desfer-me.
No vull fer res ni desfer.
No vull anar ni venir,
ni pujar ni davallar.
Seré la gata que jeu
al lloc més fresc de la casa,
ulls clucs, urpes arrupides,
sense esgarrapar ni l’aire.
Badallaré indolències
que em botaran de la boca
i que no aniran enlloc,
ni de festa ni de dol.
Lliscaré un dit llardós
per la pols ben ajaçada.
Ni menús ni menudeses,
res de plats per escurar
ni bugades suavitzades.
Esmerçaré temps i afanys
en escopir vaguetats
allotjades a la llengua
cada cop més i més blana.
Avui somiaré truites,
badaré bocabadada,
ballaré sobre la tomba
de feines impertinents
i de tasques malcarades.
Penjaré la meva pell
dalt d’un núvol capriciós
que em gronxi, indiferent
sense rostollar-me l’ànima.
No, avui, avui NO,
que sóc màquina espatllada.
Comentaris
-
Avui si[Ofensiu]Unaquimera | 27-11-2011 | Valoració: 10
Si, avui si, avui si que em regalo temps i, en mig de la mandra aconseguida a cops d’arguments muts contra les urgències i la pressa, em moc a poc a poc i arribo fins al teu espai i obro el teu poema.
Ja feia massa dies que no passava per aquí; en canvi, no fa tant que passejo pels teus versos, ja que els tinc a l’abast de la mà, i sovint m’acompanyen els darrers moments dels dies, aquell en què una diu:
- no, avui ja no més! Ja hi ha prou! Que m’he guanyat el dret, a pols!
Un poema per a badar entre mot i mot, benvolguda Aurora!
Ja et vaig respondre per correu al que em preguntaves al teu darrer comentari, el que em vas deixar a sota de SECRETS, oi?
T’envio una abraçada bencarada, confiant que no et resultarà impertinent,
Unaquimera
-
Que bé que sona [Ofensiu]Naiade | 02-11-2011 | Valoració: 10
Un poema per perdre’s entre les seves lletres i deixar-se anar tot fent el gos, és bo deixar que el cos reposi un dia i somiar truites o tan sols submergir-se en la letargia. Ocasions escasses degut als tràfecs diaris però tan necessàries per la salut.
Una abraçada
-
Avui no[Ofensiu]Josep Ventura | 12-10-2011 | Valoració: 10
Vull fer res mes que perdrem per dins de meravellosos
Poemes com aquest.
Salutacions
Josep
-
Jo també,[Ofensiu]Narcis08 | 02-10-2011 | Valoració: 10
cal dir no perquè sí.
-
Fecunda mandra[Ofensiu]franz appa | 02-10-2011
Bé, poso mandra amb interrogants, perquè no sembla que sigui la mandra la que mou al no moviment a la poeta.
De tota manera, del badar i del dropejar, ja ho sabem, una ment fèrtil treu petroli.
I aquest poema deliciós n`´es una mostra.
Salut!
franz -
Indolència i nirvana[Ofensiu]rautortor | 20-09-2011 | Valoració: 10
Que bé que has descrit la flonjor i la calma de qui es deixa portar pel cant de l'aigua, fresc i fluent, ben assegut al porxo de casa, i només pensa en un vol assossegat, subtil i nou, com el bes de la rosada. Sense fer res més. Ni tan sols pensar.
Em deixes pujar al teu núvol per parlar de qualsevol cosa?
Raül
-
Jo també![Ofensiu]allan lee | 18-09-2011
vull ser una gata tota ufanosa, tota ajaguda i amagada en un jaç tou i ple d'aromes. I que la cuina, la roba, les bambes amb fang, el gat, la planxa, la pols que fa pàtina per sobre ela puestos, se'n vagin a fregir espàrrecs...almenys fins demà.
Deliciós poema, com diuen altres relataires. Que contenta estic de llegir-te coses noves! Una abraçada
a
-
Com no havia de ser[Ofensiu]Nonna_Carme | 18-09-2011
un poema deliciós si es de l'Aurora Marco?
Ara tinc massa hores per a "fer el gat " tot i que voldria que el cos suportés més el cansanci. Però recordo quan era jove , i tenia vuit persones al meu càrrec ,amb quin gust també hauria dit :No, avui, avui no !
Una abraçada, Aurora ! -
Visca el NO amb S de Sí[Ofensiu]Joan G. Pons | 18-09-2011 | Valoració: 10
Relat que m'enganxa i m'invita a jugar amb el Sí i el No.
Quantes vegades, el NO és una afirmació positiva. I jo en el teu Relat ho descobreixo i m'enriqueix.
Visca el Sí amb N de No. -
Ara en diuen...[Ofensiu]AVERROIS | 17-09-2011 | Valoració: 10
...(Kit-Kat) Estirar-se a l'herba mirant com passen el núvols i imaginar-se formes impressionants, cavalls, naus, angels, aus, dracs. I mentrestant l'esperit retorna suaument a la tranquil·litat. Qué són unes hores comparades amb la resta de la vida, doncs tencar els ulls i somiar és lícit i pràctic per continuar vivint.
Una abraçada. -
Sinceritat amb el no[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 17-09-2011 | Valoració: 10
A vegades ens podem reafirmar en el que diem tant dient sí com dient no. Tu has dit coses que vols i coses que no. Afirmar-se dient no també és una forma de dir sí, de conèixer-se a un mateix. I no et preocupis, si ara no et ve de gust fer això, fes allò altre. Ja vindran millors moments per a fer quelcom. Saber-se, escoltar-se és molt important. T'has escoltat i has obrat en conseqüència. I ho has fet de meravella Aurora! M'ha agradat molt i molt aquest poema. Una abraçada i miau!
Aleix
-
Aprenent a dir NO![Ofensiu]Núria Niubó | 17-09-2011 | Valoració: 10
Aprenent a dir NO!
Tots ens hem sentit moltes vegades en aquest estat d'ànim, però no és fàcil plasmar-lo amb tanta riquesa de detalls, amb ritme i fina ironia. Ets la poetessa dels petits moments, de situacions passatgeres, d'allò que altres passen per alt.
I aquí està el teu poema que ens ensenya a dir NO, AVUI NO!
De ben segur que escriure'l va ser per a tu la millor medecina doncs, la "màquina" va estar refinada a l'hora de fer-ho!
M' agrada molt! Va directe a "preferits"
Una abraçada,
Núria
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de aurora marco arbonés Foto de perfil de aurora marco arbonés](/imatges_autors/719994.jpg?rnd=2078183812)
215 Relats
1941 Comentaris
255334 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Diuen que tinc sentit de l'humor. No cal que m'ho diguin, ho sé. I no és pas una qüestió de genètica, ans al contrari, ja de bon principi vaig mamar l'unamunià sentiment tràgic de la vida. Però vaig desenvolupar el sentit de l'humor com a mecanisme de defensa. És el meu as guardat dins de la màniga. He passat la major part de la meva vida en les aules bregant amb adolescents, i no he pogut practicar massa aquesta qualitat, tot i que n'he practicat d'altres, tant o més importants.Un mal dia vaig caure a l'infern i m'hi vaig passar una temporadeta però no em va agradar gens ni mica i no penso tornar-hi ni de visita.
Les meves millors amigues són les paraules, elles i jo ens ho passem força bé, riem, deixem caure unes llagrimetes si cal i ens sentim agermanades per un interès comú: explicar històries, en prosa o en vers.
Últims relats de l'autor
- DILLUNS TRIST
- NO TOQUEU EL NOSTRE JOVENT
- TSUNAMI DEMOCRÀTIC
- JA HEM ESBORRAT EL CAMÍ DE TORNADA
- EL PINXO DE LA POBLA 3
- EL SETÈ DE CAVALLERIA
- HE D'ATURAR EL MÓN
- TU ETS EL MEU PIGMALIÓ
- DECLAREN ELS PIOLINS
- ANECDOTARI ESPERPÈNTIC DEL 20 -S
- EL JUDICI DE LA VERGONYA 2
- EL JUDICI DE LA VERGONYA
- CARME FORCADELL: UNA DONA ADMIRABLE
- EL MINISTRE TIQUIS MIQUIS
- PERÒ NO S'OBREN LES PRESONS