Cercador
Mirades...
Un relat de: annahLa música envaïa la totalitat del local quan la Júlia, sempre tan exuberant va entrar. Quan es va haver acostumat a la tènue llum que hi havia, va buscar la seva colla i s'hi va dirigir sense perdre temps.
-Hola Carla - quasi va haver de cridar perquè la seva amiga la sentís.
-Per fi! - va exclamar -em pensava que ja en tornaves a deixar penjada...
La Carla va optar per ignorar el comentari. Mai li havia perdonat que aquell dia no es presentés... Però aquell dia, no volia preocupar-se. Havia anat a passar-s'ho bé, molt bé.
-Qui són? -va preguntar la Júlia al Xavi, el seu millor amic i confident, tot assenyalant al grup que tocava sobre aquell petit escenari improvisat.
-No ho sé, exactament... són un grup local, però són molt bons, no trobes?
-Sí -va reconèixer la Júlia.
El Xavi era un crac en música. Coneixia tots els grups que hi havia, fossin antics o moderns.
-Que si són bons? -va exclamar la Carla. -Tios, aquests ...Uff! Aquest estan boníssims. Però vosaltres els heu vist?
La Júlia i el Xavi es van mirar amb complicitat i van somriure. La Carla sempre que veia algun tio més bo i més guapo que la majoria, es llençava a l'acció, a la caça de la víctima... Els seus amics esperaven amb delit el dia que s'enamorés de debò.
La Júlia va mirar al grup. La veritat és que no estaven gens malament, però allò no era el que ella buscava. Ella volia enamorar-se. Trobar a un noi que se l'estimés per com era i per què era. No pel seu físic i, volia que ella se l'estimés igualment. Si estava bé... Doncs molt millor per ella, però no era el què desitjava.
De sobte va passar una cosa sorprenent. Màgia. Dues mirades es van creuar. Van ser uns instants, però va ser emocionant. El guitarrista que tocava amb els ulls tancats, sentia la música dins seu i es deixava portar, va obrir els ulls al acabar la cançó que estaven tocant i la seva mirada dolça i tendra va topar amb la de la Júlia, que mirava atentament el grup.
Alguna cosa dins d'ells va canviar. Exactament ni l'un ni l'altre sabia per què. Només sabien que no podien deixar de mirar-se als ulls. Amor a primera vista??
Quan el concert va acabar, la Júlia va esperar-se a la sortida. Necessitava tornar-lo a veure. Va sortir. S'havia canviat de roba i duia la guitarra penjada en bandolera.
Van mirar-se als ulls i van somriure's amb molta tendresa. No van caldre més paraules.
Comentaris
-
Impressionant![Ofensiu]Sareta_16 | 10-04-2005 | Valoració: 10
ostia annah em sorprens, ehh!!
Que bonic, q tendreeee!!
M'encanta, quines histories!!
Jo vull ser la prota de la historia!!^^
Sempre surt la musica en els teus escrits, tremendooo maca!!! -
m'agrada mlt[Ofensiu]Airin | 20-02-2005 | Valoració: 8
Hola!!! m'ha agradat mlt!!! xq n proves am el meu relat ( q ara, ncara q sembli sorpreenent, nu se com sa diu)?? es gaireb igual a aqest, ncara q potser n tan ben escrit ni tan descriptiu... ^_^
-
kinas xispas[Ofensiu]Jurdi | 17-02-2005 | Valoració: 9
Kinas xispas d'amor es devien enviar aquesta parella des de la mirada.
M'ha agradat molt, sobretot per el desenllaç que fa que en suposis els resultats, acaben sent parella, o no...
Això nomès u saps tu.
Espero veure el eu relat nou! Petons guapa, segueix amb aquesta inspiració. -
d´una escena...[Ofensiu]Capdelin | 17-02-2005 | Valoració: 10
tan normal, habitual i natural a la vegada... n´has tret fil a fil... un relat senzill i tendre... de vegades, en un concert, mentre les cançons t´enverinen de sensibilitat l´ànima... surgeix quelcom més ... més enllà dels focus enlluernadors, del fum de boira psicodèlica, dels decibelis estridents, dels milers de braços enlaire posant ritme i fúria entre salts, suors i crits embogits de fans... més enllà... dues mirades es creuen... i els sentiments brollen entre silencis...
què wapo, anna... molt bé...
petons i una abraçada!
Valoració mitja: 9.25
l´Autor
![Foto de perfil de annah Foto de perfil de annah](/imatges_autors/25272.jpg?rnd=121604218)
88 Relats
325 Comentaris
116523 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72