Cercador
Mai més és l'avui
Un relat de: Ningú-Soc fart d'ésser un somni,
Tant sols una petita il·lusió,
Foscor i soledat, moments més alegres,
Permet-me ésser jo.
M'espanta qui sóc,
Qui puc esdevenir,
Em sento que em perdo,
Atura'm amb tu, aquí.
Ja no tinc cap fe,
Es tot fred i por,
De tot cor et dic,
Mai més és l'avui.
Comentaris
-
jo...[Ofensiu]Inflamable | 05-10-2005 | Valoració: 10
molt wapu
-
Els dies van passant[Ofensiu]solarin | 02-10-2005 | Valoració: 9
i no podem fer-hi res per molt que volguem aturar el temps en una època que s'ho valgui...
Ens "espanta" el que pot passar demà, com podem arribar a ser, el que podem perdre, els canvis...
Has plasmat el sentiment amb paraules ben triades i, ara que t'he descobert, et seguiré llegint.
Que vagi bé!
l´Autor
![Foto de perfil de Ningú- Foto de perfil de Ningú-](/imatges_autors/120554.jpg?rnd=736262316)
56 Relats
61 Comentaris
51775 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
[Cinquanta relats, biografia nova...]Ja en tinc divuit, d'això ja en fa uns dies llargs.
Tot i el canvi d'edat continuo vivint a Móra d'Ebre i dient-me de la mateixa manera, Adrià.
Continuo escrivint, i espero continuar fent-ho, per molt que pugui pesar a alguns...
Podria sintetitzar divuit anys, però no val la pena.
De la vora del riu,
Moltes gràcies.
Ningú-
"La lluna,
inerta i llunyana,
res més que el reflex del sol...
una llàgrima de l'Univers."
lafoscordelcolornegre@hotmail.com
Últims relats de l'autor
- Poema, de Joan Brossa...
- Relat d'entretemps.
- Psicòleg! (FRASES)
- Notebook 4
- Qui ens espera en girar la cantonada?
- Dol a l'antiga...
- Aquells llavis, els tenia gravats al cap. Aquell joc de llengües i aquells braços que se li agafaven fort; tot al cap... i volia oblidar-ho.
- Fulles verdes de maduixa i tirabuixons d'allò altre...
- En color de corrent.
- En forma de corrent.
- Cançó del dubte
- Manual d'ús per a les persones o no vergonyoses. (Capítol de les escales.)
- Maria, Marieta! desperta...
- Una carta del "montón"... Per a que la gent ho llegeixi: Sexe!...
- Callin, doncs, la veu i la consciència