Cercador
Lars escriu una postal des de Brno
Un relat de: lluisbaEl meu antic amic Lars m'ha enviat una postal des de la ciutat de Brno. Jo sempre l'havia imaginada fosca, grisa i trista. A la fotografia, en canvi, hi ha un riu blau verdós, un pont ple de figures daurades i refulgents sota la llum d'un sol que jo diria primaveral, de maig. I al fons casetes pintades de color safrà que s'alternen amb façanes blaves, d'un blau dolç.
A l'envers, però, la lletra menuda i críptica d'en Lars desmenteix la bondat angelical de la fotografia. Diu que Brno s'angoixa sota una boira perenne. Que està envoltada de xemeneies tètriques que expulsen fums sulfurosos. Que allà s'hi fabriquen aquelles coses que a l'Europa educada no volem saber d'on surten, ni els apliquem protocols ISO 9000 de qualitat. Que tot plegat -boires i fums- tenyeix l'aire d'un color de mostassa fosca ("com la mostassa de Dijon", il·lustra). Entre línies, entenc que està avorrit o potser pitjor encara: que se sent sol i trist.
En Lars també diu que tem per la vida de Myrta. Això m'ha provocat més inquietud. No sé qui és Myrta. Diu que sap -del cert- que la persegueixen, que no creu que tardin en trobar-la. O que tal vegada quan la trobin serà massa tard. Massa tard? Què vol dir? Insinua que Myrta sofreix alguna malaltia terminal?
Però la meva angoixa -i el motiu que m'empeny a escriure- ve de la seva darrera frase: "només tu la pots salvar, i ella confia plenament, encara en tu".
Saber que algú que es diu Myrta confia en mi des de Brno no m'ajuda gens. Li ho voldria fer saber a en Lars. És una queixa, sí, una protesta. El meu estat ja és prou delicat i prou inestable. En Lars juga amb mi, i aquesta és una actitud prou reprobable. Sap que en nom de l'amistat sóc capaç de prendre un tren cap a la ciutat de Brno, que dorm sota un tel de color mostassa. Ho sap del cert. De fet, escric ara mateix des d'un tren que -via França- s'adreça vers la República Txeca. Em caldrà fer un transbordament a Praga. Ho sé, responc.
Però he estripat la postal fa unes hores. No volia deixar rastres. No vull que ningú sàpiga a quin destí m'adreço. Que la Myrta confia -encara- en mi és un motiu suficient per justificar-ho tot. Gairebé tot.
Comentaris
-
inquietud[Ofensiu]Jo sóc Jo | 12-05-2007
Jo no trobaria adient que fos el viatge de tornada; aquesta incertesa li dóna més interés. M´agrada, per tant, tal i com l'has escrit. I molt.
-
Post Scriptum[Ofensiu]aaa | 27-04-2007
Veig a la teva biografia que vas començar en aixo dels relats el novembre del 2007.
A veure si em poguessis dir qui guanyarà la lliga, aixi em trec uns calerons extra
;) -
...[Ofensiu]aaa | 27-04-2007
Tot i que ho pugui sembar, aqui dins també hi ha gent que no viu al pais dels teletubbies (jo mateix) i no té (tinc) por de deixar a parir els relats dels altres, sota pena de que els altres deixin a parir els seus (meus). En tot cas, sempre es millor una veritat amarga que una tente-mentida (mentida construida amb elements diferents per encaixar a la perfecció)
I després d'aquest preambul tant poc clarificador, passo a excusar-me:
1.- No soc el millor escriptor del mon, però no cal ser el millor futbolista del mon per apreciar el bon futbol, i com a fanatic del terror en general en totes les seves manifestacions artistiques, m'encanta comentar escrits de genere.
2.- Em passa exactament igual que a tu: tothom ho troba tot perfecte, com si un gran nuvol de marihuana planejes per damunt de tots aquells que comenten relats.
Fase 2: Esbudellar el relat:
Una idea molt original i ben trenada. la primera part del relat enganxa al lector, sens dubte, peró conforme s'arriba al final, perds força, i deixes les coses massa a l'aire, sense clavar cap clau a la tapa del taut, sense deixar el lector amb l'angoixa de saber coses que el protagonista no sap. La carta la podria haver escrit en el viatge de tornada, donant algun detall obscur del que li poges passar en aquell lloc perdut de la mà de deu, però la historia hagués agafat direccio a un film americà anomenat "Hostel".
En tot cas, si millores el final, et pot quedar rodó.
Roarscach
l´Autor
![Foto de perfil de lluisba Foto de perfil de lluisba](/imatges_autors/400383.jpg?rnd=1274198172)
77 Relats
390 Comentaris
97249 Lectures
Valoració de l'autor: 9.25
Biografia:
El novembre del 2006 em vaig estrenar a Relats en català. No sóc gaire constant ni gaire assidu. Llegeixo, comento una mica. Miro el fòrum de tant en tant, però n'entenc ni un borrall. Intento fer contes de por (o d'inquietud, que diuen), algun poema improvisat...Pel novembre de 2008, però, junt amb d'altres companyes i companys, vam iniciar un blog on ara hi poso els meus textos. A RC hi entro i miro, i molt ocasionalment demano penjar alguna cosa.
El nostre blog (per si vols) és:
http://riellblvd.blogspot.com/
Últims relats de l'autor
- Neurona Zero, Fórmula U
- Escriure menys, quasi-comiat de RC
- Anna a Son Binidalí
- Tríptic del Che-3. Poètica de l'odi
- Tríptic del Che-2. El sonet del càncer
- Tríptic del Che-1. M'ofereixo per morir a Playa Girón
- Voleu d'una vegada
- Fotré el darrer calau davant de Déu (Sonet sonat)
- El senyor José Montilla, abans de Barak Obama
- Pijama d'esperma (el dur aprenentatge de l'amor)
- Sóc en Joan de la Casa gran (nova oda a la pàtria)
- Estimar Catalunya (i també Liechtenstein)
- Maria Magdalena duia un Kalashnikov. No perdem la fe
- Santa Maria Lèsbica, recorda't de nosaltres, els mascles de la terra
- Aparició de Jesús en un semàfor en roig