Cercador
La llegenda de l’estrella polar
Un relat de: liudmilaEls seus pares eren d’una població dels esquimals, per damunt del cercle polar, on poca gent podria sobreviure. Després de quedar-se sense pares, un dia, pels misteris del destí, va arribar al continent: vivia en una ciutat “civilitzada” i anava al col•legi com tots els nens i nenes.
No sabia per què, però ell, igual que els seus pares i la gent de la seva població natal, tenia els ulls molt estrets. Potser la Natura els va crear així per protegir-los del fred i els vents forts d’on van néixer. No hi havia parat mai esment fins que es va traslladar a aquest nou lloc i es va adonar que era diferent dels altres en aquest aspecte. L’hi van fer saber ràpidament, ja que els companys de la classe es burlaven i es reien dels seus ulls: s’estiraven amb els dits els seus perquè fossin més estrets i feien carotes. A vegades el burxaven:
-Què, demà, en lloc de venir amb bus, vindràs amb un trineu de gossos o rens?
L’Aian els odiava, no volia anar més al col•legi. Plorava en la solitud a les nits i desitjava amb totes les forces que l’estrella polar els cridés a la seva ciutat amagada i tots desapareguessin de la seva classe.
L’estrella polar era la més brillant i gran al cel de l’hemisferi nord. Era una guia per als mariners i viatgers, ja que no es traslladava, com altres estrelles. Encara continuava ocupant una posició privilegiada: just damunt de l’eix de la Terra. I tenia un misteri. La gent del nord sabien una llegenda sobre “el crit” de l’estrella polar. Diuen que sota seu tenia una ciutat invisible, on anaven les ànimes de la gent quan morien. Però a vegades, les portes de la ciutat s’obrien i sortia la llum, i l’estrella cridava la gent que encara era viva. I tots els d’un mateix poble deixaven el que feien i anaven hipnotitzats cap a l’estrella polar i no tornaven mai... Tot el seu poble també va ser abandonat. La gent hi va anar en una expedició per estudiar l’efecte d’algun tipus d’aurores boreals el van trobar i el van portar milers de quilòmetres al sud.
L’Aian no volia continuar la vida entre la gent “civilitzada”, que només buscaven com ofendre’l o humiliar-lo. Contemplava l’estrella polar, que es veia molt més lluny a les latituds on ell es trobava ara; no obstant això, era difícil de no reconèixer-la:
--Que em podries cridar perquè em reuneixi amb la gent del meu poble a la teva ciutat, si us plau? – plorava el nen, que ja no sabia què més fer. I del cansament es va adormir profundament.
En el seu somni es va traslladar a una ciutat brillant i plena de llum. Era tan fantàstica i increïble que pensava que l’estrella polar havia fet realitzat el seu desig, i aleshores, després de morir, la seva ànima es trobava en aquesta ciutat del mite. Anava caminant sobre la gespa verda, olorava el perfum de les flors i escoltava les cançons dels ocells. La seva ànima s’omplia de l’amor i l’harmonia, i les burles dels seus companys de classe ja semblaven tan allunyades, que no entenia com abans el podien afectar tant.
--Sóc en un paradís, d’on emana l’amor i la pau. Que bé que s’hi està, aquí! M’hi podré quedar per sempre, en aquest lloc?
– Però, com si fos la resposta a la seva pregunta mental, va veure, la seva mare, que li deia:
- No, fill, encara no ha arribat el teu torn! Encara no és el teu moment. Tornaràs allà d’on has vingut, però la llum d’aquest lloc et farà més resistent i no t’afectaran més ni burles ni humiliacions. Ja has estat aquí i saps el camí... L’estrella polar et guiarà. El teu nom, Aian, significa ‘el camí’. Seràs el guia de les ànimes terrestres, i alguns podran aprendre de tu estimar i respectar la Natura i la Terra.
L’Aian no volia despertar-se d’aquell dòcil somni, però quan va obrir els ulls, va sentir que una llum li escalfava el cor i se sentia tan bé que va anar amb ganes al col•legi. Quan va entrar a la classe, somreia. Ningú no l’havia vist mai així... I no van poder ni voler fer cap més burla a aquest xicot, que irradiava seguretat i pau interiors...
(Gràcies per la correcció a l’Albert Dalmases)
![Severnoe sianie](http://i1182.photobucket.com/albums/x448/liudmila11/Severnoesianie1.png)
Comentaris
-
Enhorabona![Ofensiu]Agrupació.Relataires | 06-06-2012
Enhorabona!
Aquest conte, presentat al “Concurs ARC de Contes Infantils 2012. Les estrelles”, ha estat seleccionat per formar part del recull que l'Associació de Relataires en Català publicarà (edició prevista per a finals d’aquest any).
En breu ens posarem en contacte amb tu via correu electrònic.
Gràcies per la teva col•laboració,
Junta de l'ARC (Comissió Concursos)
-
molt bon relat,[Ofensiu]Lavínia | 05-05-2012
Liudmila, ple de tendresa i molt ben explicada la solitud de l'infant esquimal que és diferent i es refugia a la llegenda d'un món meravellós com és el de l'estrella polar i la solució és la resistència, la fortalesa davant l'adversitat a partir de l'auguri que ell serà al seu paradís quan sigui l'hora, però que primer ha de ser fort i enfrontar-se al que la vida li portarà.
Un petó
-
El poder de l’amor[Ofensiu]Naiade | 04-05-2012 | Valoració: 10
Un conte entranyable on poses de manifest la crueltat infantil que es pot generar vers els diferents . Una historia tendre i ben descrita que ensenya que la força de l’amor ho pot tot. Enhorabona.
Una abraçada
-
La seguretat[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 29-03-2012 | Valoració: 10
Hola Liudmila. Abans que res, moltes felicitats per la xerrada tan amena i enriquidora que ens vas fer el dia de la presentació del llibre "Temps era temps". No et vaig poder saludar, però ho faré en una propera ocasió, segur! I ara, simplement tornar-te a felicitar per aquest magnífic conte, ple d'aquella sensibilitat i força que desprenen tots els teus relats. La tradició russa en aquest camp semla inacabable, és meravellosa. Uneixen senzillesa, humanitat i natura, en una barreja d'un còctel excel.lent. Ha sigut un plaer llegir-te de nou. Fins aviat, una abraçada!
Aleix -
Hola Liudmila![Ofensiu]allan lee | 26-03-2012
Quin conte tan bell! m'ha fet emocionar. L'Aian s'ha trobat en una "civilització" força dolenta, com és possible que cap dels seus companys li tingui amistat? És un conte de regust clàssic i alhora molt actual en la manera d'explicar-lo: m'agrada molt que la seva mare, a través de l'estrella polar, doni força i valor a aquest noiet. És un relat molt tendre i ben explicat. Felicitats! I moltes gràcies pel teu comentari, m'ha alegrat molt. Una abraçada
a -
un bonic conte liudmila[Ofensiu]joandemataro | 04-03-2012 | Valoració: 10
ple de màgia delicada, ple de contingut
felicitats a tota la família
una abraçada
joan -
Un text que... [Ofensiu]free sound | 04-03-2012 | Valoració: 10
...qüestiona les humiliacions.
Que en fa dels somnis millors cançons.
Els teus textos sempre amb bons fons.
Contra el maltracte, paraules i desitjos bons.
Accions i encertades decisions. Felicitats Liudmila.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de liudmila Foto de perfil de liudmila](/imatges_autors/1036737.jpg?rnd=2135904874)
108 Relats
177 Comentaris
100924 Lectures
Valoració de l'autor: 9.97
Biografia:
Traductora i escriptora:Alexandr Puxkin, El conte: http://www.locantich.cat/2012/03/el-conte-del-pescador-i-el-peixet.html
"Les fots del coneixement dels Mags d'Orient": http://www.locantich.cat/2012/08/les-fonts-del-coneixement-dels-mags.html
L'autora del llibre "El Conte de l'espurneta del Sol: Un vatge d'aventura al Terra" (publicat Desembre 2014):
Bubok (en paper i ebook-pdf): http://www.bubok.es/libros/237722/El-conte-de-lespurneta-del-Sol-Un-viatge-daventura-a-la-Terra-Primera-Part
Lulu (en paper): http://www.lulu.com/shop/liudmila-liutsko/el-conte-de-lespurneta-del-sol-un-viatge-daventura-a-la-terra-primera-part/paperback/product-21940067.html
Lulu (en ebook-pdf): http://www.lulu.com/shop/liudmila-liutsko/el-conte-de-lespurneta-del-sol-un-viatge-daventura-a-la-terra-primera-part/ebook/product-21940086.html
Últims relats de l'autor
- LES EXIGENCIES SOCIALS
- El viatge en un exòtic vaixell
- Els destins del tren
- El Gran Naixement
- Mirant al món través cristall
- El somni
- La batalla a prop del Danubi
- La fletxa del Cupido
- El Laboratori d’evolució humana
- LES TRES PREGUNTES
- Amor i Separació
- Ja no es pot aguantar més això…
- L’última decisió de la Peresa
- Dos germans i la destral
- La gola capritxosa