Cercador
Gràcies
Un relat de: leonardoEls matins quan deix la meva filla a l'escola, amb el dia per encetar, l'aire fresc que m'espavila i les primeres imatges i pensaments que comencen a circular pel meu cap, sense adonar-me'n, em trobo cantant: "Gracias a la vida que me ha dado tanto... " (Violeta Parra). És una cançó d'agraïment, un himne a la vida, a la joia de viure, a la bellesa d'aquelles petites coses.
I això és el que he perseguit en escriure aquests articles. Durant els darrers anys he fet molts d'esborranys a moltes llibretes per entonar un cant d'agraïment, per rendir homenatge i deixar-ne testimoni:
A les persones que he anat trobant al meu camí. Unes m'han envoltat de tendresa i d'amor, d'altres m'han donat noves perspectives, m'han dibuixat nous horitzons, m'han acompanyat, m'han guiat, m'han escoltat, m'han reconfortat: família, amics, professors, companys, vesins i d'altres persones que en algun moment m'han lliurat un present: el seu somriure, la seva atenció, la seva càlida mirada, la seva carícia, la seva conversa, la seva amistat, la seva companyia i en definitiva el seu amor...
A les estrelles que inunden el nostre cel eivissenc i que m'han guiat en aquelles nits fosques i destemperades, al Sol que m'ha escalfat i m'ha donat l'energia per seguir caminant i ens envolta d'aquesta llum màgica de la qual gaudim a les nostres illes Pitiüses.
A la Lluna que sempre m'ha escoltat com al seu poeta enamorat que nit rere nit la busca al cel... Ai, lluneta!
A la mar que m'ha esgronsat, acariciat i renovat, perfumant-nos les nits d'estiu, donant-li vida a l'aire que respiram.
A la música que posa cadència, ritme i harmonia a la meva vida.
Al nostre paisatge interior: ametllers, oliveres, garrovers, figueres, savines i pins, als bancals de pedra morta, als blancs i els ocres de les nostres cases pageses, als molins de vent, esglésies i torres de defensa, als penyals espadats de la nostra costa a les fines arenes de les nostres platges, a les hores màgiques a Formentera, a ses Salines o sa Caleta.
A la nostra ciutat d'Eivissa que és una ciutat reial i que a tot temps s'hi cullen figues sense haver-hi figuerals ... ("Sa nostra ciutat d'Eivissa", Uc).
Els meus escrits tan sols volen expressar l'amor vers aquests llocs, paisatges, racons i personatges que varen modelar la nostra infantesa i adolescència donant color a la nostra aura i conformant el nostre ésser.
Per això he triat el títol Amb el cor, perquè aquests mots volen pagar un deute que hem contret amb aquesta illa i amb els nostres companys de viatge, aquest viatge meravellós que és la vida, i aquí la moneda de canvi no pot ser altra que d'amor.
Que aquest llibre avui estigui a les vostres mans ha estat possible gràcies a l'empenta, primer d'Emma Segura, que em va ajudar amb el meu molt deficient català i després a la ciència de Joan-Albert Ribas que va seguir polint i corregint els articles.
Al meu amic Joan Serra, director del Diario de Ibiza, que va tenir l'avinentesa i la paciència de publicar-los a la secció d'Opinió.
Als meus amics amb qui comparteix vivències i sentiments, al suport que he rebut de molts de vosaltres, lectors d'aquests escrits, que m'heu animat a seguir escrivint i a recollir-los en aquest llibre.
A en Miquelet de l'Editorial Mediterrània-Eivissa que ha fet possible aquest somni, a la col·laboració del fotògraf belga Jean Marie Ghislain, autor de bona part de les fotografies. A la família De la Osa, Marí, Monsieur René, Juan Antonio, Marisol Roig-Francolí, Toñi Torres, Nieves Tur i Rafa Riera, que m'han cedit les fotografies dels seus àlbums familiars.
A Cristòfol Guerau d'Arellano i a Bartomeu Mestre pel seu suport i les seves paraules, a Neus Ortiz per la seva sensibilitat, als companys de feina, especialment a l'OBS per ser-hi sempre. I aquesta nit m'agradaria que tota l'energia positiva que estam movent entre tots anés per a els nostres companys que avui més ho necessiten, per a donar--lis les forces necessàries per seguir lluitant i guanyar finalment el combat.
Al meu pare al qui dedic aquest llibre i que em va ensenyar, amb el seu exemple, els valors que guien la meva vida.
A la meva mare pels nostres tendres cafès amb lletres i a la meva critica més exigent i estimada: n'Ariadna, la meua princesa.
"Gracias a la vida que me ha dado tanto
me ha dado la risa y me ha dado el llanto
Así yo distingo dicha de quebranto
los dos materiales que forman mi canto
Y el canto de ustedes que es mi propio canto
Y el canto de todos que es mi propio canto"
("Gracias a la vida", Violeta Parra)
Gràcies a tots vosaltres, amb el cor.
Comentaris
-
Et felicito pel llibre![Ofensiu]Xantalam | 14-04-2010
Fa dies que el vull comprar; ho faré aviat. Demà hi vaig a la llibreria, i si no el tenen, l'encarrego; em fa molta il·lusió, Vicent, de ben segur que té molta qualitat! Ja t'explicaré.
Moltes gràcies pel comentari.
Fins aviat!
-
Gràcies a tu pewr compartir i enhorabona pel llibre![Ofensiu]Unaquimera | 28-01-2010 | Valoració: 10
Què he de dir-te de la cançó que has citat al començament d'aquest relat, amic meu?
Jo la vaig posar en la meva biografia com autora quan vaig començar a publicar en RC, i allà segueix, ja que forma part de mi mateixa.
I què he de dir-te del mar, "que m'ha esgrosat, acariciat i renovat, perfumant-nos les nits d'estiu, donant-li vida a l'aire que respiram"? tu que m'has llegit una mica saps de la meva debilitat per ell...
I del nostre paisatge interior "ametllers, oliveres, garrovers, figueres, savines i pins, als bancals de pedra morta, als blancs i els ocres de les nostres cases pageses, als molins de vent, esglésies i torres de defensa, als penyals espadats de la nostra costa a les fines arenes de les nostres platges, a les hores màgiques..."
que és compartit i estimat escenari de records i vivències...
I de la música "que posa cadència, ritme i harmonia a la meva vida"?
I...?
Que jo també t'he d'agrair tot el que has volgut compartir, per escrit, des del meu cor.
I des d'ell, t'envio una abraçada, Vicent,
Unaquimera
-
Un cant...[Ofensiu]brins | 28-01-2010 | Valoració: 10
a l'amistat, a l'amor, a la natura... a la vida!
És ben veritat que, a vegades, immersos en els problemes i tristeses que la vida comporta, ens oblidem de valorar tot allò positiu que també ens ofereix. Tot contemplant un bell paisatge o un somriure amic, hauríem de sentir més agraïment vers allò que ens regala.Molt ben explicat, leonardo!
Una abraçada,
Pilar
l´Autor
![Foto de perfil de leonardo Foto de perfil de leonardo](/imatges_autors/583079.jpg?rnd=1161378966)
66 Relats
102 Comentaris
62032 Lectures
Valoració de l'autor: 9.82
Biografia:
Soc fill d'una illa màgica i tan sols vull compartir amb tots vosaltres els meus sentiments.Últims relats de l'autor
- S'Anfós des Vedrà
- Mirades
- Ja surt el sol - Here Comes The Sun
- Misse
- Tots Sants
- Figuera solitària
- Històries de cans
- Tardes de gloria al Glory’s
- Sa Barqueta de Talamanca
- Rock‘n’Roll Animal
- Jo tenc una enamorada
- Entre dunes i muntanyes
- Oh Capità, el meu Capità !
- Corsaris eivissencs
- Els petits plaers quotidians