Cercador
Fa fred al cementiri
Un relat de: rautortor[…] qué solos
se quedan los muertos
G.A. Bécquer
Avui, mare, fa fred al cementiri.
La boira embolcalla el teu xiprer
i la rosada s’ha deixat caure
damunt les tombes com un llençol
que convida a la intimitat.
Fins i tot el sol és glacial, incapaç
d’amorosir el tacte del silenci.
El fred, la boira, tu i jo,
i els pensaments que he plantat
al costat del teu nom.
Què sols es queden els morts, deia el poeta.
I què sols ens hem quedat nosaltres
sense la vostra presència, mare.
Menàrguens, febrer 2023
Comentaris
-
Bona vesprada Rautortor. [Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 02-03-2023
Espere que tot et vaja bé. Et comento que des del dia 21 de febrer, et vaig comentar aquest poema teu, que m'ha agradat molt i a més et vaig posar un 10.
Espere que algun dia, vingues per la meua pàgina i em dones les gràcies per haver-te llegit. Quina barra que tens. No contestes als quals et comenten?
Salutacions i cordialment. Que passes bona nit.
PERLA DE VELLUT
-
una visita al cementiri[Ofensiu]Atlantis | 23-02-2023
Un poema amorós i trist. La solitud dels morts, la nostra solitud.
-
Necessites la presència de ta mare. [Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 21-02-2023 | Valoració: 10
Un preciós poema, ple de sentiments i desitjos en la intimitat, on cerques a ta mare, dins del cementeri. Molt ben inspirat en una frase famosa de Gustavo A. Bécquer. Està per a posar-li un cent.
Enhorabona, Rautortor.
Cordialment.
l´Autor
229 Relats
785 Comentaris
147409 Lectures
Valoració de l'autor: 9.89
Biografia:
Raül Torrent i Torrent (Menàrguens, 1945)A més d’un sentimental impenitent, em considero un lletraferit sense remei. La docència, la història i l’arquitectura són la meva dèria i conformen bona part de les meves metes; la poesia, en canvi, és la companya de viatge, complaent i seductora, que tothora m’ajuda a descobrir qui sóc.
![](https://ep00.epimg.net/elpais/imagenes/2020/01/27/album/1580143043_859090_1580143868_album_normal.jpg)
Fotografia d'Arno Rafael Minkkinen
Últims relats de l'autor
- Agonia
- Nua
- Avui he vist el mar
- Una pietà palestina
- Escatxic de roselles
- El retorn d’una deu assecada
- Del pas del temps i la memòria
- Haikus de primavera
- ... i els canons deixaren de cridar
- És quan penso en tu
- Laocoont 2.0 [a Tel Aviv]
- L’àngel caigut
- El cromlec dels dotze menhirs
- Quan arribi l’hivern
- Sé d’un lloc, sé d’un temps