Cercador
És quan em netejo les ulleres que hi veig clar.
Un relat de: annahUn dia horrorós. Hauria valgut més la pena no haver-me llevat.
M'he adormit. Quan he sortit corrent de casa he trepitjat una tifa de gos. Diuen que porta sort, però això no deu anar amb mi.
A la feina, tothom estava d'un humor... Ni un somriure, ni un gràcies... res. Antipatia!
Quan he sortit de la feina, l'ascensor estava atapeït i he hagut de baixar a peu. Però he relliscat i he caigut rodolant. M'he trencat el dit gros del peu.
He hagut d'anar a l'hospital, però a urgències hi havia una cua de tres hores i mitja.
Quan finalment he pogut ser atès, m'ha tocat un metge que ni m'ha mirat als ulls. Per ell, jo només era un dit gros del peu trencat i possiblement, un home penós.
Quan , ja molt tard, he arribat al meu edifici i he pujat a l'ascensor, m'he quedat encallat. He hagut de trucat els bombers perquè em vinguessin a rescatar.
Me'n vaig a dormir: demà serà un altre dia.
L'endemà...
Avui m'he aixecar d'hora, m'he dutxat, m'he arreglat i m'he adonat que portava les ulleres molt brutes. Les he netejat i el dia ha estat fenomenal.
Quan he sortit de casa, estava a punt de trepitjar la tifa d'ahir, però l'he vist a temps i l'he pogut evitar.
A la feina tothom estava de bon humor. Era Sant Jordi, tothom es feia regals. Roses i llibres corrien per tot arreu. Tot feia olor.
He baixat a peu altre cop perquè l'ascensor estava ple. Al tercer pis hi havia la senyora de la neteja que fregava l'escala, i havia penjat un cartell a l'escala que deia: "Compte. Està fregat".
Penso que ahir ja hi devia ser, però no el vaig veure. Per això vaig patinar.
Arribo a casa, i pujo a l'ascensor. Tinc por. Espero que no s'aturi. Vaig mirant com s'encenen els números a mesura que vaig pujant pisos. Sembla que tot rutlla. Entro al meu pis, i veig que al terra, en un racó al costat de la porta, hi ha un paper que diu: "Dimarts 22: No utilitzar l'ascensor. Vindran a revisar-lo perquè no funciona correctament. Atentament: el president de la comunitat."
Aleshores m'adono que ahir va ser un dia horrorós perquè no vaig veure res, cap senyal i cap avís del que m'anava a passar.
El món no es confabula per fer-nos-ho passar malament. Som nosaltres que no veiem les senyals que se'ns donen.
Comentaris
-
M'encanta[Ofensiu]Mercè Bellfort | 07-05-2009 | Valoració: 10
el teu humor! Tot llegint la primera part del relat t'anava a recomanar un nom i una adreça, però després m'he fet enrere quan he vist clar que ja havies trobat la resposta. Molt ben escrit, fluïd, senzill i amè. M'has fet somriure, annah!
Una abraçada.
Mercè -
...[Ofensiu]crohnic | 04-05-2009 | Valoració: 10
Molt bo el relat!!
La veritat és que tots ens hauríem de netejar les ulleres més sovint...
l´Autor
![Foto de perfil de annah Foto de perfil de annah](/imatges_autors/25272.jpg?rnd=1373700852)
88 Relats
325 Comentaris
116523 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72