Cercador
El primer atac de l'àngel exterminador
Un relat de: angieLa Vane i la Gina caminen pel carrer atapeït de vianants i de trànsit. És dissabte per la tarda i el centre és ple de gom a gom. Parlen de la roba que s'acaben de comprar : una faldilla i uns pantalons per a cadascuna. Han vist un vestit força provocatiu però no s'atreveixen ni a provar-se'l. No fa per a elles. De tant en tant s'aturen a mirar més aparadors, com si no n'haguessin tingut prou després de tres hores voltant. Xerren una mica de tot, com cada cap de setmana. Repassen les seves monòtones vides d'adolescents, parlen de la universitat, dels nois que els agraden, de la manera de compaginar els estudis amb una feina, i del moment màgic d'abandonar la llar paterna i ésser independents. De sobte, senten una olor que els arriba al nas i que passa per davant de les dels perfums propis i dels aliens, és una olor que fa venir salivera, és la de croissants escalfats al forn. Amb l'excusa del cansament, entren a la cafeteria d'on prové aquella temptació. Amb complex de culpabilitat manifest, demanen un parell de tasses de xocolata calenta, acompanyades dels croissants incitadors. A la taula veïna, dos amics del darrer curs de Físiques, força populars per les seves exuberants parelles, conversen davant d'uns cafès.
- Si vols desarmar una dona, digues-li que té el cul massa gros. La deixarà feta pols. La seva gran preocupació és que els entrin els pantalons de la talla que portaven l'any anterior.
Les dues taules s'encreuen les mirades, ambdues amb la sensació d'haver estat descoberts, cometent un acte il.legal. Ells abaixen la veu i elles es miren amb vergonya primer, però després amb ràbia continguda. La Gina no pot suportar que li toquin el voraviu un parell de gallets imbatibles fins aleshores, així que s'aixeca de la cadira, suca una punta de la pasta amb la xocolata i s'apropa als dos nois.
- Com els pantalons que m'acabo de comprar, no m'entraran si m'acabo el berenar i no vull preocupar-me per aquesta banalitat, per què no ens ajudeu - remenant la mà i esquitxant-los la samarreta - amb les banyes?. Tenim entés que porteu el tema amb força dignitat.
La Vane trencà a riure i d'una revolada enganxà les bosses i estirà la seva amiga per sortir del local a corre-cuita. Agafaren el metro per tornar a casa, gaudint de la repetició de la jugada, un i altre cop. Aquella primera ofensiva les havia deixat tan satisfetes que bé havien de celebrar-ho. En sortir de l'estació, entraren al forn de la plaça i demanaren un parell de croissants, aquest cop, farcits de cabell d'àngel.
Comentaris
-
Ningú ens xafarà la festa, oi? NI un àngel, ni mil... que s'uneixen, si de cas![Ofensiu]Unaquimera | 11-01-2009
M'alegra compartir amb tu aquest esperit festiu!!!
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs?
Una abraçada digna de la celebració,
Unaquimera
-
ambre | 13-09-2008
Amb tres mots pots fer que un home no troni a trempar en la vida: ja és dins?
Això sí, els crusants i les banyes, la situació i com s'ha arribat està ben trobat i el relat és molt divertit
-
Després de no-sé-quants dies de desconnexió total[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 28-08-2008 | Valoració: 10
Intentaré ressuscitar una miqueta a relatsencatala, jeje! I he començat fent la repassada de rigor als comentaris que he rebut, i el primer dels que tenia per llegir era el teu!
En primer lloc, doncs, gràcies per comentar-me Microcosmos. Sempre tinc la sensació que em repeteixo una mica, amb aquests poemes, ja que cada any n'escric un amb motiu de la festa d'ex-veïns. però el teu comentari ha resultat ser engrescador!
Però no parlem de poemes. Parlem més aviat d'aquest relat amb el qual vas optar a un Repte. Tot ell està ben construït i la redacció és correcta i planera. No hi ha "extravagàncies literàries", però és que la història no ho requereix. És una anècdota que desprèn un alè que va més enllà de la mera rebel·lió adolescent, malgrat que els i les protagonistes siguin persones d'aquesta franja d'edat. És un clàssic, com bé s'han encarregat de posar de manifest els i les anteriors comentaristes d'aquest relat: cul gros / penis curt. Però la rèplica de la Vane no va en la línia de rebatre amb el mateix argument aplicat als homes (el tema de la mida curta), sinó el de les banyes, l'altre tema que fereix de ple "la dignitat o l'orgull masculí", jeje!
Gràcies per aquest relat ben construït i pels teus comentaris, angie!!! Petonassos i abraçades des de terres lluçaneses!
Vicenç -
Bum![Ofensiu]Cagalló | 12-07-2008
Hola! Doncs m'agrada molt això que la pàtina esclati i s'escampi per tot el món.
Fins al proper relat! -
...[Ofensiu]gypsy | 20-05-2008
si vols desarmar a un home (tonto) digues-li que la té massa petita.
Je, és per seguir la broma del relat. És fàcil d'imaginar la situació, sobretot la gent jove encara creu que els punts febles són a determinats llocs. No saben que hi ha dones amb el cul gros encantades de tenir-lo gran i sobrat, d'aquelles que diuen "més val tenir que penedir" i a sobre s'ho creuen i se senten bé a la seva pell de dona.
Molt bona la teva prosa.
Un petó. -
jajaja[Ofensiu]Nurithy | 09-05-2008
:)
realment tens unes sortides ben originals!!!
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de angie Foto de perfil de angie](/imatges_autors/147155.jpg?rnd=1900953630)
199 Relats
1457 Comentaris
280330 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Sóc tan sols un fantasma d'allò que m'agradaria ser, per això em trec el llençol sovint i em despullo entre la prosa i la poesia, per trobar el món que somnio.El meu correu :angels_torres2@hotmail.com
Últims relats de l'autor
- HAIKÚS ENTRE SOL I LLUNA
- Tots cagats
- Insistència noctàmbula
- Etern riu de porpra
- L'hora dels adéus
- Bassal
- Atac sorpresa de la classe obrera
- Crits des del turó
- Moriré imaginant que moro
- L'essència del crim
- Haikus sense dits
- La prunera borda o tankes del desencís.
- Reis sense corona
- Companys de taverna
- Pàgines d'un diari recuperat