Cercador
Terra fèrtil.
Un relat de: angieMarxo
per sembrar-te
en el meu cor
- tinc un ventricle erm -
i, així,
quan l'èxode
acumuli hores,
arrelarà en mi
la llavor de la melangia
que,
malgrat donar
fruits poc saborosos,
té el color
que m'escau millor.
Ullo els ametllers
arrenglerats
a banda i banda del camí
i, m'aturo :
el darrer batec
m'ha esquerdat
- runes d'Iluro -.
Angoixa la disponibilitat
de tenir cambra buida :
la imaginació no dorm mai,
obrir les seves portes
és adob i alhora
conjur de druida.
Comentaris
-
són detalls..[Ofensiu]manel | 23-05-2007
Tinc un ventricle erm / el color que m'escau millor / el darrer batec m'ha esquerdat ...
que fan que un poema desprengui alguna cosa més.
Els moments especials són meravellosos, però també ho són el record d'aquests moments, i de vegades necessites la distància per assaborir-los. Els anys fan que cada vegada en tinguem més (de records), però també ens obren portes a noves experiències, noves sensacions (i gosaria dir més enriquidores) que en l'adolescència érem incapaços de veure. També és veritat que la soledat es matisa amb l'edat, i pot arribar a ser un pou d'angoixa.
Potser només és l'enyorança de la terra el que hi hauria de veure, no ho sé.
Potser me'n vaig una mica, o potser és que m'estic fent gran i desvariejo (amén)
Uns petons, angie
manel
-
Una forma d'escriure genial[Ofensiu]GTallaferro | 20-05-2007 | Valoració: 10
M'ha agradat molt el teu poema. El paral·lelisme que fas del cor amb la terra, especialment quan destaques el "ventricle erm".
Un poema que acaba amb força, tal i com demostra la següent estrofa:
laAngoixa la disponibilitat
de tenir cambra buida :
la imaginació no dorm mai,
obrir les seves portes
és adob i alhora
conjur de druida" M'encanta la conclusió final!"!!!
-
Una forma d'escriure genial[Ofensiu]GTallaferro | 20-05-2007 | Valoració: 10
M'ha agradat molt el teu poema. El paral·lelisme que fas del cor amb la terra, especialment quan destaques el "ventricle erm".
Un poema que acaba amb força, tal i com demostra la següent estrofa:
laAngoixa la disponibilitat
de tenir cambra buida :
la imaginació no dorm mai,
obrir les seves portes
és adob i alhora
conjur de druida" M'encanta la conclusió final!"!!!
-
hola![Ofensiu]Àfrika Winslet | 13-05-2007 | Valoració: 10
Molt bones imatges per aquest poema de rimes impossibles... jeje. Un bon títol a conjunt amb la idea que desenvolupes, només (per posar alguna pega) els versos tan curtets fan, de vegades, tallar el ritme...
petons!! -
Oh![Ofensiu]ginebre | 09-05-2007
El títol és perfecte. M'ha acridat molt l'atenció.
I el poema m'encanta. Hi veig el joc del buit i el ple. L'enyorança del que omple i alhora buida.
Aquest inici és total:
"Marxo
per sembrar-te
en el meu cor
- tinc un ventricle erm -"
es preciossísim!
-
Color de melangia[Ofensiu]Anagnost | 08-05-2007
Hola, Àngels, crec que encara no ens havíem saludat. Vaig una mica atabalat.
Deixa'm que et digui que,
poc imaginatiu com sóc, sempre em sorprenen metàfores tan encisadores com aquesta que ens parla del color de la melangia. He anat llegint algunes de les coses que tens publicades i ja sé que la teva obra és d'una qualitat que ultrapassa amb escreix la de la immensa majoria d'autors que publicam a RC. Et continuaré llegint amb molt de gust.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de angie Foto de perfil de angie](/imatges_autors/147155.jpg?rnd=510067946)
199 Relats
1457 Comentaris
280330 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Sóc tan sols un fantasma d'allò que m'agradaria ser, per això em trec el llençol sovint i em despullo entre la prosa i la poesia, per trobar el món que somnio.El meu correu :angels_torres2@hotmail.com
Últims relats de l'autor
- HAIKÚS ENTRE SOL I LLUNA
- Tots cagats
- Insistència noctàmbula
- Etern riu de porpra
- L'hora dels adéus
- Bassal
- Atac sorpresa de la classe obrera
- Crits des del turó
- Moriré imaginant que moro
- L'essència del crim
- Haikus sense dits
- La prunera borda o tankes del desencís.
- Reis sense corona
- Companys de taverna
- Pàgines d'un diari recuperat