Cercador
Remolins de fulles xiuxiuegen al vent
Un relat de: Arcadi MarçRemolins de fulles xiuxiuegen al vent,
Hauran de caure;
Però ell ha fet com si no les sentís,
I en va brega per reconstruir-ne l’arbre.
Majestuosos,
Els colors s’han ordenat a l’aire.
L’esforç per lluir els fa vibrar
I ressonen tons groguencs, marrons, vermellosos.
Però no hi ha branques ni sàvia,
no hi ha sol, i és de nit;
Només la voluntat,
I ell,
les manté suspeses.
Fins que, valentes,
s’han pensat.
I de l’agònic reconeixement,
Les llàgrimes han decidit caure,
Esquinçant les urpes de la corrent,
De l’aire,
De la covardia del vent.
Esteses al terra hauran d’entendre.
Que elles no han d’alçar-se més,
Que elles són el bressol
De més fulles esperant a ser vessades,
Abans que els arbres estenguin els seus dits al sol.
Hauran de caure;
Però ell ha fet com si no les sentís,
I en va brega per reconstruir-ne l’arbre.
Majestuosos,
Els colors s’han ordenat a l’aire.
L’esforç per lluir els fa vibrar
I ressonen tons groguencs, marrons, vermellosos.
Però no hi ha branques ni sàvia,
no hi ha sol, i és de nit;
Només la voluntat,
I ell,
les manté suspeses.
Fins que, valentes,
s’han pensat.
I de l’agònic reconeixement,
Les llàgrimes han decidit caure,
Esquinçant les urpes de la corrent,
De l’aire,
De la covardia del vent.
Esteses al terra hauran d’entendre.
Que elles no han d’alçar-se més,
Que elles són el bressol
De més fulles esperant a ser vessades,
Abans que els arbres estenguin els seus dits al sol.
l´Autor
![Foto de perfil de Arcadi Març Foto de perfil de Arcadi Març](/imatges_autors/1038875.jpg?rnd=1771369490)
19 Relats
12 Comentaris
14317 Lectures
Valoració de l'autor: 9.99
Biografia:
Give me the glass, and therein will I read.Agraeixo qualsevol comentari.