Cercador
Per un grapat de dòlars
Un relat de: angieEn Jerry era davant l'aparcament del Green Bay Market, dins la seva gastada gavardina i el regust d'alcohol barat a la boca. El cotxe que havia gravat, feia un parell de dies, sortint del garatge del Country Club estava ara aturat a l'entrada del centre comercial. Començà a notar un pessigolleig al coll. Ja era ben a prop de la rossa platí Quan la veié a escassos metres, abaixà el cap i l'emoció semblà pujar-li per la columna fins al cervell. Estava neguitós. No parava de fumar i de palpar la pistola que duia a la butxaca dreta.
L'experiència dels anys passats a la policia metropolitana l'havia ensenyat a tractar amb la mateixa precaució qualsevol cas, però aquell no li agradà des del primer moment.
Mentre resseguia el contorn de les seves cames sota aquella faldilla vaporosa, començà a penedir-se d'haver acceptat Apagà la cigarreta i mirant a banda i banda del carrer, tornà a pujar al seu vehicle per seguir-la ella ja era al volant del seu Chevrolet.
Enfilaren la Coast Avenue i just abans del desviament cap a l'autopista, ella va fer un gir sobtat, com endevinant la seva presència. Reduí i s'aturà davant una caseta amb pati ple de plantes anèmiques dins improvisats testos de llauna i plàstic.
Enfosquia i semblava que no havia estat descobert. En un parell d'hores, ningú s'apropà. La son començava a envair-lo i va ser llavors quan l'abordat va ser ell. Algú va introduir-se al seu cotxe, per la porta del darrera i notà la fredor d'una arma de foc al clatell. Va rebre ordres d'entregar la seva i conduir fins a nou avís.
Necessitava una copa. És curiós, però el pànic només el deixà pensar en allò. El va fer baixar del cotxe quan la ciutat només era un rètol. I allà cregué morir.
- En Gino t'ha pagat per seguir-me i jo et pagaré perquè el facis desaparèixer - va dir amb un to segur i rotund. No em vaig casar amb un impotent mafiós de merda per ser-li fidel
El gat havia estat caçat per la rata.
Comentaris
-
Per les barbes enrevessades del Barbarroja!![Ofensiu]Rackham el Roig | 26-05-2006
Cal reconèixer que ets la més valenta de la tropa!
M'ha agradat aquest relat, la història, encara que vella coneguda, és la que intenta fer sempre qualsevol pirata que es preï. Enganyar l'enemic a través del factor sorpresa. Astúcia, rapidesa, intel·ligència, claredat d'idees és el que cal en aquest món de pillets per sobreviure.
Encara que no entenc massa els noms tan estranys que poses als personatges. Semblen bucaners del Nord. Què no n'hi ha d'aquest calatge per aquí? O potser has volgut donar un oratge d'exotisme?
M'agrada molt el títol. Ja sé que és del d'una pel·lícula moderna, però li escau al relat.
No m'agrada la precipitació dels fets en alguns trossos. "Va rebre ordres..." mereix un diàleg apropiat. Si, tenies limitacions quan el vas fer però no quan el vas penjar. I ara em diràs: però jo el vull penjar tal qual el vaig presentar. Val, doncs amb les limitacions i tot.
El relat pren interès, té un bon ritme i l'acabament destaca. M'agrada també l'acabament, té un aire d'abordatge amb artilleria.
Un parell de racions de rom per a tu, corsària!
-
Un bon grapat de pessigolleigs[Ofensiu]Unaquimera | 22-05-2006 | Valoració: 10
que comencen als ulls i es van estenent... el teu relat fa contagiós el neguit, l'emoció , la son, el pànic, però en cap moment fa penedir a la lectora d'haver-ho triat!
Ja et vaig dir una vegada, comentant un altre repte teu, que la teva prosa no ofereix fissures i per tant el clima que crees no s'escapa per enlloc i queda ben condensat, com el fum de la cigarreta dins el cotxe tancat... i, amb molta eficàcia, crea un ambient ben adient, oportú per al context del relat...
També et vaig escriure ja fa un temps ( com passen els mesos! ), comentant-te un poema, que les teves paraules, clares i suaus i ben posades, saben traspuar sensacions... i les que m'arriben, m'agraden.
Em reafirmo de nou en totes dues observacions!
Una abraçada ben forta,
Una quimera
Per cert, angie, com està la teva tieta, aquella a la qual em vas dir tinc una retirada brutal, quan era jove?
-
perfecte![Ofensiu]llu6na6 | 21-05-2006 | Valoració: 10
de debò que l'he llegit d'una tirada, en un segon.
Molt ben redactat, molt ben dissenayt; la sorpresa del final, molt bona.
angie, ets una dona excepcionaal. No t'han publicat res encara?
M'ha agradat MOLT que vinguesis a la lluna, tan ensopida i ploramiques, però que també riu a gust, de tant en tant ,quan rep visites de la teva categoria, de debò.
Una abraçada! -
hola[Ofensiu]daniroura | 19-05-2006
Amiga Angie,
Agraeixo molt sincerament tots els teus comentaris. La crítica, tanmateix, és que em sembla, tendeixen cap al maternalisme.
M'he decidit a llegir-te, i ha estat un encert, ja que escrius decididament bé. Això no obstant, haig de dir, també jo, que sempre que hi ha una llista introduïda per de, tots els elements, en català, han d'anar seguits de "de". Per això hauria de dir testos de llauna i de plàstic, no "testos de llauna i plàstic".
Després, en la frase: "L'experiència dels anys passats a la policia metropolitana l'havia ensenyat a tractar amb la mateixa precaució qualsevol cas, però aquell no li agradà des del primer moment". Aquest, "però", no és una contraposició a cap element, així que de cap manera hi hauria d'anar.
Finalment, no crec que els noms que utilitzis hagin de ser forans, treu realitat en el teu relat, el fa lleugerament ingenu. A més, també seré sincer, crec que està carregat de tòpics gastats: la gavardina, l'alcohol, el tabac, etc. Cal, quan s'escriu novel·la negra, recuperar vells personatges tan (sense t, va ser un error tipogràfic) trillats?
En tot cas, penso també que en poques línies aconsegueixes explicar una història amb un català brillant, sense cap dubte, i a més, amb l'afegit de tenir un bon final: no només per l'última frase, realment encertada, sinó també per introduir el matís, tan femení o feminista, de la superioritat de la dona en caçar el gat; sinó, a més, per la impotència del marit, que sembla ser li dóna dret a cometre infidelitats.
Bé, un petó gran.
-
Condicionats...[Ofensiu]rnbonet | 18-05-2006
...per l'apresurament, per les paraules a incloure, pel tema, pels nostres desitjos de participar, pel treball, per l'ambient -fins i tot!- de vegades fem coses que no estan "a la nostra alçada" (I ho dic amb tota la intenció que s'escau a les "circumstàncies" -jo sóc baixet d'estatura-).
Malgrat tot el dit -o escrit-, el curt relat té els ingredients que se li demanaven... I se'n surt! -Sense exagerar, però!-.
PS.- M'agrada com "lleves -treus- importància" a fets que, en realitat, no en tenen, o com, 'màgicament', trivialitzes (en el bon sentit de la paraula -o siga, com moltes vegades jo-) ocasions de "disbauxa col·lectiva") No sé si has 'sintonitzat l'ona'!
Molta salut i molta rebolica, "mossa"! -
òndia,[Ofensiu]Lavínia | 16-05-2006 | Valoració: 10
Àngi, havia pensat que era una crítica a la pel·li de Clint Eatswood, però no és un relat de novel·la negra amb rossa platí inclosa, en què la rata caça el gat.
Fantàstic. Bo.
Un petó
Lavínia
Valoració mitja: 9.25
l´Autor
![Foto de perfil de angie Foto de perfil de angie](/imatges_autors/147155.jpg?rnd=926733343)
199 Relats
1457 Comentaris
280330 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Sóc tan sols un fantasma d'allò que m'agradaria ser, per això em trec el llençol sovint i em despullo entre la prosa i la poesia, per trobar el món que somnio.El meu correu :angels_torres2@hotmail.com
Últims relats de l'autor
- HAIKÚS ENTRE SOL I LLUNA
- Tots cagats
- Insistència noctàmbula
- Etern riu de porpra
- L'hora dels adéus
- Bassal
- Atac sorpresa de la classe obrera
- Crits des del turó
- Moriré imaginant que moro
- L'essència del crim
- Haikus sense dits
- La prunera borda o tankes del desencís.
- Reis sense corona
- Companys de taverna
- Pàgines d'un diari recuperat