Cercador
Masaoka Shiki 1.0
Un relat de: Carles Girós MascaróAquesta primera intervenció sobre la figura de Masaoka Shiki serà un resum molt concís de la vida i importància d'aquest poeta. A partir d'aquest text, vindran almenys quatre més, un per cada estació de l'any, en les que s'analitzaran alguns haikus seu..
Masaoka Shiki va ser un poeta que, malgrat la seva curta vida a causa de la tuberculosi (1867 – 1902, 35 anys), va ser molt important per recuperació de la popularitat i valor literari del haiku. Per exemple, va ser el germen de l'Associació de poetes del "vent entre els pins" (Shofu-kai). Sense tindre una naturalesa típica de líder, va ser una enorme lluna plena a la qual li gravitaren tot un complex d'estels o deixebles com Takahama kyoshi, Kawahigashi Kekigoto, Naito Misetsu i altres.
A part de ser un gran poeta, també va escriure diversos textos d'un caire més crític i analític en els que mostra una visió que reconeix la tradició i la revela, desenterrant-la de tota una capa d'intel·lectualisme i estereotipisme que havien cobert el haiku de la seva època. Va escriure assíduament a un diari (Nippon), també anàlisis com Basho zatsudan o Basho Zodan i assajos com Haikai Hogukaro, etc.
L'últim "mestre" d'en Shiki, va ser un poeta que fins aleshores era més conegut per pintor que per poeta, Yosa no Buson. Buson, al contrari (en general) de Basho va de l'experiència de la realitat a les ressonàncies que aspiren a implicar i arribar a l'home. A partir d'aquest descobriment, Shiki tindrà com a primer referent a Buson.
El final de la seva vida és al llit, sense poder moure's. Shiki sabia que li faltava poc de vida, però va continuar pintant i escrivint (als seus amics i en general) fins al final dels seus dies. De fet, hi ha una anècdota del final de la seva vida d'una potència poètica increïble i amb la qual costa no emocionar-se:
Era ja un moment en el qual s'ofegava amb la flegma. La gent deia que l'aigua de carabassera, abans de florir, era molt bona per destapar els bronquis i, de fet, a en Shiki li anava molt bé. El seu grau de desig, deia ell mateix, que era quasi zero, i pensava "No li deia buda a això nirvana i Jesús salvació?".
Al capvespre va veure un detall que el va prendre tota l'esperança. La carabassera havia començat a florir. La seva germana el va ajudar a escriure l'últim haiku: L'aigua ja arriba tard.
Quan va arribar el seu deixeble, Kiyoshi, ja era per la matinada i Shiki jeia assossegat, d'esquenes, mirant a la paret.
He fet un resum molt curt. He tingut, per tant, que passar per alt molta informació, però es pot trobar a internet si us ha interessat prou.
El pròxim text ja serà una anàlisi de la poesia de Masaoka Shiki. Per no fer-ho massa llarg, estarà separat, en principi, en quatre parts corresponents a les quatre estacions.
Per deixar-vos la mel als llavis, escriure dues traduccions que he fet d'un haiku d'aquest gran mestre. La mètrica no és cent per cent exacta en els dos, però, el primer, amb un contingut (tot i que amb una mica menys de moviment) prou fidel al de l'original; i el segon és el que em sembla millor.
梅雨晴れや
ところどころに
ありの道
Tsuiu-bare ya
Tokoro-dokoro ni
Ari no michi
És temps de pluges
De tot arreu sorgeixen
Camins de formigues
També podria ser:
És temps de pluges
Per aquí i per allà
Camins de formigues
Masaoka Shiki va ser un poeta que, malgrat la seva curta vida a causa de la tuberculosi (1867 – 1902, 35 anys), va ser molt important per recuperació de la popularitat i valor literari del haiku. Per exemple, va ser el germen de l'Associació de poetes del "vent entre els pins" (Shofu-kai). Sense tindre una naturalesa típica de líder, va ser una enorme lluna plena a la qual li gravitaren tot un complex d'estels o deixebles com Takahama kyoshi, Kawahigashi Kekigoto, Naito Misetsu i altres.
A part de ser un gran poeta, també va escriure diversos textos d'un caire més crític i analític en els que mostra una visió que reconeix la tradició i la revela, desenterrant-la de tota una capa d'intel·lectualisme i estereotipisme que havien cobert el haiku de la seva època. Va escriure assíduament a un diari (Nippon), també anàlisis com Basho zatsudan o Basho Zodan i assajos com Haikai Hogukaro, etc.
L'últim "mestre" d'en Shiki, va ser un poeta que fins aleshores era més conegut per pintor que per poeta, Yosa no Buson. Buson, al contrari (en general) de Basho va de l'experiència de la realitat a les ressonàncies que aspiren a implicar i arribar a l'home. A partir d'aquest descobriment, Shiki tindrà com a primer referent a Buson.
El final de la seva vida és al llit, sense poder moure's. Shiki sabia que li faltava poc de vida, però va continuar pintant i escrivint (als seus amics i en general) fins al final dels seus dies. De fet, hi ha una anècdota del final de la seva vida d'una potència poètica increïble i amb la qual costa no emocionar-se:
Era ja un moment en el qual s'ofegava amb la flegma. La gent deia que l'aigua de carabassera, abans de florir, era molt bona per destapar els bronquis i, de fet, a en Shiki li anava molt bé. El seu grau de desig, deia ell mateix, que era quasi zero, i pensava "No li deia buda a això nirvana i Jesús salvació?".
Al capvespre va veure un detall que el va prendre tota l'esperança. La carabassera havia començat a florir. La seva germana el va ajudar a escriure l'últim haiku: L'aigua ja arriba tard.
Quan va arribar el seu deixeble, Kiyoshi, ja era per la matinada i Shiki jeia assossegat, d'esquenes, mirant a la paret.
He fet un resum molt curt. He tingut, per tant, que passar per alt molta informació, però es pot trobar a internet si us ha interessat prou.
El pròxim text ja serà una anàlisi de la poesia de Masaoka Shiki. Per no fer-ho massa llarg, estarà separat, en principi, en quatre parts corresponents a les quatre estacions.
Per deixar-vos la mel als llavis, escriure dues traduccions que he fet d'un haiku d'aquest gran mestre. La mètrica no és cent per cent exacta en els dos, però, el primer, amb un contingut (tot i que amb una mica menys de moviment) prou fidel al de l'original; i el segon és el que em sembla millor.
梅雨晴れや
ところどころに
ありの道
Tsuiu-bare ya
Tokoro-dokoro ni
Ari no michi
És temps de pluges
De tot arreu sorgeixen
Camins de formigues
També podria ser:
És temps de pluges
Per aquí i per allà
Camins de formigues
Comentaris
-
poesia japonesa[Ofensiu]Atlantis | 04-04-2023
Bona informació del poeta japonès Masaoka Shiki i de la seva vida i de la seva importància en el l’art del haiku.
-
Bona feina[Ofensiu]Endevina'm | 03-04-2023
M'agrada aquesta introducció a la poètica de Masaoka Shiki. No el conec, i seguiré els teus articles amb interès. Últimament, llegeixo autors japonesos i em meravella com es prenen la vida els nipons. Potser costa entendre'ls, tenen els seus sistemes vitals ben definits i alguns que ens sonen estranys els tenen ben arrelats.
Per dir-ho fàcil, m'agrada més la segona versió que has traduït, de fet, diria que és la més natural, per allò que estic aprenent d'aquest poble.
l´Autor
![Foto de perfil de Carles Girós Mascaró Foto de perfil de Carles Girós Mascaró](/imatges_autors/1043296.jpg?rnd=523134497)
23 Relats
54 Comentaris
5047 Lectures
Valoració de l'autor: 5.00
Biografia:
Aquí escric: relats (més llargs o més curts), algunes reflexions i, encara que sembli molt ambiciós, intento escriure alguna bona poesia. Espero que els gaudiu.Agraeixo molt els vostres comentaris.
Una salutació i Bon dia
Contacte: carles.giros@gmail.com