Cercador
Llàgrimes amagades
Un relat de: sensecorQuan algú hem pregunta
el perquè de la meva mirada perduda
només puc contestar
amb llàgrimes amagades
llàgrimes que mai broten
llàgrimes que s'amaguen
que algun dia vessaré
sense saber quan ni on
potser siguin de felicitat
potser les penes guardades
sigui quina sigui la raó
mai han estat vessades
i quan surtin dels meus ulls
en algun moment donat
no vull que hem consolin
deixar-me potser a un costat
on pugui desfogar
el meu dolor desesperat
així les meves llàgrimes amagades
per fi haure vessat.
Comentaris
-
Fa ràbia[Ofensiu]just one breath | 06-07-2007 | Valoració: 10
no poder plorar quan realment es necessàri.
A mi m'ha passat durant molt de temps. Però algun dia, el dia que menys t'ho esperis aquelles llàgrimes amagades vessaran.
M'ha encantat de veritat.
Petons
norita* -
Jajaj[Ofensiu]sensecor | 03-07-2007 | Valoració: 10
m'encanten els teus comentaris
-
Perdona[Ofensiu]jOaneTa | 02-07-2007 | Valoració: 10
Primer de tot, perdona. No volia ofendre't a l'altre comentari. Potser m'he passat amb les paraules però l'únic que pretenia era donar-te una crítica constructiva.
Aquest relat m'ha agradat molt... nosé com m'ha passat desapercebut abans :S.
Bé, no podria donar-te paraules que m'hagin agradat com sol fer a tots els altres. Simplement si llevasis un vers ja no seria bo.
M'agrada, m'encanta com tots i cada un dels relats que escrius.
jOaneTa
l´Autor
![Foto de perfil de sensecor Foto de perfil de sensecor](/imatges_autors/379548.jpg?rnd=60076652)
150 Relats
160 Comentaris
193850 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
Vaig néixer el 15 de novembre de 1989 a Granollers (aprop de Barcelona). Als dos anys vaig anar-me'n a viure a un poblet perdut per Tarragona i vaig passar allà tota la meva infància. Als 12 o 13 anys vaig tornar cap a el poble del qual vaig pirar quan tenia dos anys i mira aquí estic.Passo tots el caps de setmana a Barcelona. Que si de festa per aquí, que si fer una volta, que si anar de compres...en fi m'encanta la ciutat de Bcn.
Tinc una personalitat que hem caracteritza molt ja que no em tallo gens a l'hora de dir les coses i no em tallo amb la gent que no conec. Hem considero molt alegre i diuen que sóc molt simpàtic.
Últims relats de l'autor
- Persones tòxiques
- Humanitat
- Estem fotuts
- Por
- Por
- Us convido a ser feliços
- Sempre...
- El temps ha passat i segueixes en el mateix lloc de sempre
- Aprenem amb els danys, i no amb els anys.
- Temps, llocs i circumstàncies...
- Rutina a l'any 2013
- És tan difícil...
- Mil motius
- As de piques
- Melodies que narren la teva vida