Cercador
La pluja (4)
Un relat de: meralVa començar a ploure poc a poc i la mare, sabent que amb pluja els fills no sortirien de casa, va preparar el parxís a la taula del menjador. Eren una família de matrimoni amb cinc fills en un pis de lloguer al barri antic de setanta cinc metres quadrats. Em direu que el parxís és un joc per a quatre i que què faria el cinquè fill, però és que la Maria era diferent, quan plovia es delia per sortir de casa.
La mare li preparava el paraigües, un barret i les botes d'aigua per trepitjar tolls.
La Maria era una mica diferent.
No llegia gens, sempre es buscava les mil i una excusa per no anar a l'escola, no estudiava, no sortia al carrer a jugar amb els nens i nenes. De fet es passava hores i hores davant el vell televisor mirant documentals. Per ells va aprendre que la pluja era una gràcia que no sempre esqueia i que a més a més en aquell temps en deien pluja àcida perquè l'aigua que queia dels núvols era ben bé contaminada, encara més que l'aigua de l'aixeta que la depuraven i la cloraven i la feien apta pel consum encara que hagués perdut el vertader gust d'aigua. Bé, ja sabia ella que en aquell temps res tenia gust "vertader". Però també sabia que la pluja en aquell indret era bastant excepcional, per això quan plovia s'oblidava de la televisió i dels documentals, s'oblidava dels germans i dels pares i es delia per sortir al carrer, agafava el paraigües per que la mare li ho recomanava molt, però quan era al carrer el desava sota el braç i caminava tranquil·la deixant que la pluja la deixés ben molla. Era pluja àcida, ja ho sabia, però en aquell temps tot era una mica àcid
La mare un dia li va explicar que plovia per que els àngels ploraven. Em resignació pensava que els àngels s'havien oblidat de plorar a la ciutat on vivia i en d'altres indrets ploraven massa i seria potser que en el lloc on vivien tampoc estaven tan malament com en d'altres i que per això no es mereixien tan les llàgrimes dels àngels.
MARTA CAPDEVILA PEYDRO
l´Autor
![Foto de perfil de meral Foto de perfil de meral](/imatges_autors/283159.jpg?rnd=2041418263)
97 Relats
151 Comentaris
106378 Lectures
Valoració de l'autor: 9.79
Biografia:
El meu nom oficial és Marta Capdevila Peydro, m’he posta Meral perquè em vaig casar a Turquia i la meva filla va néixer a Estambul i en llengua turca vol dir isard i s’assembla una mica a Marta. El meu fill va néixer a Guimerà, el meu poble estimat: « Qui perd els orígens perd la identitat »..
Escric relats a la revista Nova Tàrrega, tinc publcat un llibre de relats en paper de títol "Les dones dels anells" que ha tingut molt bona acullida. Ara fa temps que no entrava en aquesta web per problemes técnics, però prometo tornar-ho a fer. Tinc dos llibre acabats, un de poemes en català i una novel·la en castellà pendents de publicació en paper i un altre en periode d'escritura. Tinc un llibre publicat a la internet en castellà de títol "Tres meses en mas Montornés".
La foto del meu perfil és vella, ara estic més guapa.
Finalent he publicat el nou llibre en castellà "Nueve meses en Mas Montornés" en paper amb l'editorial Arial ediciones. Altresllibres tinc en concurs.
Últims relats de l'autor
- LA GENERCIÒ DELS 60
- SANT JOAN LES FONTS
- AMOR DOLÇ
- CAMPANYA DE LA FRUITA
- BENVINGUT 2012
- EN SOLEDAT BUSCAN-TE A TU
- VISIONAN EL FUTUR (Els musulmans)
- LA MEVA LLENGUA PER LA PAU
- L'arc de Santí
- ESQUIZOFRÈNIA (3)
- ANYORANCES DE LA FILLA
- VISIONANT EL FUTUR
- PRESONERA
- SENYORES I MINYONES
- La meva filla i jo estrenem estiu