Cercador
Ens ha caigut l'hivern...
Un relat de: AnagnostEns ha caigut l'hivern sobre la platja
i un aire fi, d'espasa, s'obre pas
enmig del dolç silenci primerenc
que tant i tant havíem desitjat.
Les pluges de l'autumne han expurgat
vestigis de petjades desatentes
i l'horitzó, un lleu pressentiment,
ens resta enllà del mar, desdibuixat.
Gaudim d'un usdefruit provisional,
heretatge precari i a termini.
Sabem que ells tornaran
-no tornen sempre?-
i que la terra tota i l'arenal
i el mar i el cel i un horitzó refet
haurem de revertir. Prenunciam
que la paraula avui recuperada,
que la paraula avui significant,
es marfondrà demà entre la cridòria
i sols en perviuran llunyans ressons
d'enyors que empal·lideixen cor endins.
Comentaris
-
...[Ofensiu]gypsy | 16-03-2008 | Valoració: 10
m'ha vingut al cap Espriu, amb la seva lucidesa intractable i la tossuderia dels mots anunciant la mort de la pròpia identitat.
!!!!! -
paco[Ofensiu]pacog | 22-07-2007 | Valoració: 10
preciós
-
Anagnost[Ofensiu]Nina Abril | 15-07-2007
Quan llegia la teva poesia m'ha semblat sentir música de fons. És com si fos la lletra d'una cançó. Petons!
Gemma
@--'-,---
-
De l'hivern a la primavera[Ofensiu]Unaquimera | 28-04-2007 | Valoració: 10
Començo pel començament, en descobrir-te, just en un dia en què un airet fi, com de flauta, s'obre pas en mig del tímid sol primaveral que tant i tant s'havia fet desitjar... i en fer-ho, em trobo amb un poema de cadència ferma i constant, fet amb paraules plenes i denses, ben sonores, molt encertades ocupant el lloc des d'on dissenyen el seu fragment de paisatge intangible però transmès amb prou força com per resultar real.ç
Per agrair-te el goig, em permeto oferir-te la meva platja Assedegada..., en cas que et vingui de gust fer un volt arran de mar, sobre la sorra, vora les onades.
Per celebrar la coincidència d'avui, t'envio una abraçada esperant que t'arribi en bones condicions i sigui ben rebuda,
Unaquimera
-
l'illa de la calma[Ofensiu]omega | 21-04-2007 | Valoració: 10
hereu d'aquella calma activa que ens conferia un "savoir-fer" perdut; l'únic que em consola és el caràcter cíclic no sols de l'any sino de la vida, la Natura, l'Univers.
Perfecte Anagost!!!! -
El futur que volen nostre...[Ofensiu]F. Arnau | 01-04-2007 | Valoració: 10
El que dius al teu poema amb mots tan clars i alhora tan irònics, és el que volen fer amb tot el nostre territori...
Un País de serveis, a l'abast de visitants europeus dels països més freds i més rics.
Almenys, ací al País Valencià, és la política dels nostres governants, que espere abandonen les seus poltrones a les properes eleccions, doncs això és un desastre que no té cap trellat.
Res més, amic Jaume, continua escrivint tan bons poemes com aquest.
Una forta abraçada de:
FRANCESC (Un llegidor addicte sens remei)
-
...[Ofensiu]l'home d'arena | 15-03-2007 | Valoració: 10
Bellíssim.
Ben trenat, musical, precís...
Salut, i benvingut.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Anagnost Foto de perfil de Anagnost](/imatges_autors/470017.jpg?rnd=540158697)
44 Relats
589 Comentaris
79345 Lectures
Valoració de l'autor: 9.85
Biografia:
Anagnost: llegidor, especialment de les lliçons en l'església antiga.Efectivament: llegidor. Això sóc, per sobre de tot. El meu nom és JAUME FUSTER, i visc en el "regne enmig del mar" que és Mallorca, unit a Catalunya i València pel cordó umbilical de la llengua i la cultura. Em complau sobremanera haver entrat en aquesta gran família que és Relats en Català i esper ser-ne membre per molt de temps. S'admeten crítiques. Si algú es vol posar en contacte amb mi ho pot fer a aquesta adreça: fusteralzina@gmail.com
Últims relats de l'autor
- Escriviu poemes, tot un gavadal
- Sonet XIV (Qui sap si has arribat per alguna drecera...)
- Amb tos ulls manllevats
- El lloc
- La dignitat de l'home
- És l'amor meu un immens batibull... (Sonet XIII)
- Afalacs
- En el làbil instant arran del mur...
- Jornada laboral
- Sonet XI (Mai no sabràs com m'agrada jugar...)
- Cala agulla
- He esflorat el dia, sense esment
- Sonet XI (Caminaré, de l'horitzó llunyà, cap al caient...)
- Una pluja tènue...
- Sonet X (En el mirall del vent...)