Cercador
Dos 'reptes' afortunats
Un relat de: rnbonetUNA NIT EN VETLA
(Relat guanyador REPTE XLIII)
"Marque el novecientos tres cero cero cero trescientos nueve... Emocionante... Caliente... Y con servicio a domicilio...", va dir aquella caixa dels trons i imatges, a les dotze i mitja de la nit, mentre Macià, noranta anys, seny curt, insomne, fava adormida, pensà: "Ara sí!" I amb dits tremolosos, va marcar nou, zero, tres, tres zeros, tres, zero, nou....
-"Dígame. Habla con el Plácido Rincón'..."
-Escolta! Vols parlar-me en cristià, a ser possible? És que jo, de llengües forasteres, vaig un poc fluix...
-Mira! Un nadiu... D'on eres?
-D'un poblet de l' Horta ... Això de l'anunci, va de veres?
-Estaria bo! Com sis i sis fan dotze, que aquesta casa és molt seriosa! No enxufem' la cinta i vinga dir coses i coses de manera elàstica... -canviant de to, fent-lo melós - Tu no tindràs, per enxufar', alguna cosa?
-Alguna cosa queda, en plena maduresa, i una mica pansida... i és per això que he cridat. Servei a domicili... de debò?
-De l'Horta has dit? On ? Massalavés? Vint minuts; mitja horeta, a tot estirar... Dis-me l'adreça exacta...
Al bon Macià el trobaren al llit, ja ben avançat el dia, nu completament, grogós i sense esma. Havia passat tota la nit en vetlla. Un perfum penetrant de dolçor de poma envaïa l'estança. "Una angina de pit", sentencià el metge. "Has tingut sort! Mira que tirar-se pedres dalt la teulada...Que no es repetesca, perquè a l'altra, al clot!"
I el vell Macià, mentre els ulls li brillaven, amagà una rialleta.
FESTA! (amb permís de Heminway)
(Relat guanyador REPTE CI)
L'excel·lentíssim senyor O'Nofre i Milboques, batlle, -ben plantat, nas ortodox, piu heterodox-, té, en aquest memorable moment, la boca al mugró de la mamella dreta de la senyora Regidora d'Esports, la qual, òbviament, s'ha tret els sostenidors. Mentre, la fèmina, fent honor a la seua regiduria, presenta una posició de lotus invertit' llargament practicada en èpoques anteriors de la seus existència, quan va ser campiona olímpica de gimnàstica transverso-oriental. "Ai, batlle meu!.. I si, al mateix temps, em posares la linga' prop del ioni'... O dintre..." Sandèria Bonflorí, Regidora d'Esports, a més d'atendre els quefers municipals, els domèstics, els dels negocis -exportació, vidència, taxidèrmia-, s'hi fa càrrec dels freqüents mals de panxa' del senyor batlle, allí present i que, no obstant, es troba a la glòria. "Encenalls enfurismats, viva essència! Estrelles lluminoses que il·luminen la nit! Feu de baldana al nostre acte de festa festívola, d'amanívola estança al bell mig de la foscúria..." proclama l'amabilíssim batlle, amorrant-se ara al pit esquerre de la justíssima regidora. I és que el senyor O'Nofre, en nits caloroses de festa, esdevé un "vat poeta preciosista, bigarrat i transitori", com a ell mateix li agradava de dir. O, si n'havia pres una mica massa, de rosada, mamella i cava, com ara, recita calorosa i acaloradament
"...ubres de la tierra mía
manantial fecundo de mi patria,
aguas d'España profunda
con flores del terruño perfumadas..."
I li fot el dit dins la pastissa de la regidora, mentre amb el membre flonjo apunta la cova posterior i cagona -també dit forat del cul- de la susdita. "No entrarà", vaticina Sandèria. "I com ho saps? A més de vident, endevinadora?", demana el cap de fatigues municipals. "Un pressentiment", contesta la regidora, mentre pensa: "És que el senyor' ha esdevingut fava, o què"? No veu que està mústio'? De sobte, un objecte no flàccid i sí ben ert li fa veure el castell que abans no ha contemplat. Un alficòs de bona mida, i ferm, li ha estat introduït en aquell evident forat pel seu cap municipal i correligionari d'intrigues i partit. Al crit de la senyora regidora segueix l'esclat de les carcasses dels focs d'artifici que, a través dels vidres de la balconada, il·luminen l'estança. Tots els que estan veient el castell -al voltant de vuit-cents cinquanta-tres ulls, si fa no fa- ha presenciat, de sobte i en un instant, l'escena.
Era festa grossa. I ara, a més a més, sonada.
Comentaris
-
I ben afortunats tots dos ,[Ofensiu]mjesus | 17-07-2007
(hehehehehehe) he rigut de gust, la veritat, una bona festa!. Amb aquest humor i estil inconfusible de rbonet no passes desapercebut. Ets irònic però amb acidesa picant diria jo. No puc posar-hi pegues. Molt bons.
Ps: Tenies raó en part en el teu comentari (fa dies eh!).
Ah! felicitats per la il·lustració del llibre de poemes eròtics, (ja veus ens fem companyia -de pàgina vull dir-), i les pintures que vas penjant a rc.
Enhorabona artista polifacètic! -
M'han agradat molt[Ofensiu]Paraula | 31-03-2006 | Valoració: 10
Hola, m'han agradat molt, de veres. Escolta, respecte a "lo meu", tinc l'adreça de correu electrònic al final de la biografia, contacta amb mi quan pugues. Moltes gràcies.
Besets. -
Boníssims[Ofensiu]M.Victòria Lovaina Ruiz | 25-03-2006 | Valoració: 10
Mira que he rigut amb els teus dos reptes. Ets genial, així de clar. I de tot, el que més admiro és el llenguatge que utilitzes, aquest joc de paraules que fan un equilibri amb la teva imaginació desbordant.
-
Ara si que m'has ben cardat[Ofensiu]Màndalf | 22-03-2006 | Valoració: 10
rnbonet...
ara que penjaré jo quan arribi als 69 relats?
Jo ja intento imitar-te, ja però no ho aconsegueixo del tot... això que diuen que "tot s'apegue menos la guapura"...
Magnífics dos reptes dignes de figurar al número que sigui.
Em vaig fer un fart de riure amb això del "Plàcido Rincón" i la resta de la història. T'he de dir que jo prefereixo el primer, potser és més planer i té millor acabament pel meu gust, però els dos així juntets queden com un pom rodó, potser com un número rodó...
Salut i força amic!! -
La Banyeta del badiu | 20-03-2006 | Valoració: 10
I tant afortunats que son aquets dos reptes.És que el número 69, noi... no sé que té? :-)
El " d'el GÚELU" i el de la "REGIDORA", que va ben ..."reixida", jajajaja quins "festórrios". Amb quina gràcia i " recargulament" els d'escrius, molt i molt bons , m'has fet riure molt.
Haviam si ens veiem el dijous 23, jo hi anirè.
Petunets. Pilar. -
Recoi, xicot![Ofensiu]ROSASP | 17-03-2006
Imaginació desbordada, idees desbocades que acondueixes amb una destresa admirable.
El ball de paraules i sensacions és com un esclat de serpentines i focs d'artifici, entre moltes rialles juganeres i picardioses...
Una excel·lent barreja!
Suposo que no aniràs a la presentació del llibre de RC el dijous de la setmana vinent; et queda a tres quarts de quinze de casa, oi!
Jo espero ser-hi, a poc que pugui... Em faria molta il·lusió poder-te conéixer en persona algun dia!
Abraçades! -
Si l'enveja tenyís de verd...[Ofensiu]pivotatomic | 17-03-2006
... jo ara seria l'Shrek!
Com sempre, em trec el barret davant el sentit de l'humor, que vessa mala llet i incorrecció política. Però també davant d'aquest estil, que tot i quasi Churriqueresc, es llegeix amb tremenda facilitat, com si les línees del text fessin baixada...
No m'estranya que hagin guanyat. El que m'estranya és que no guanyis sempre que et presentes!
Una abraçada, mestre!
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de rnbonet Foto de perfil de rnbonet](/imatges_autors/2860.jpg?rnd=1847650048)
273 Relats
1590 Comentaris
361626 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Tururú, turrruuuurrúrúrúrú!ES FA SABER
A TOTHOOOM
QU' AQUEST RELATAIREEE
NO S'ENFADA NI ES CABREEJAAA
PELS COMENTARIS
ADVERSOOOS
ENCARA QUEEEE
ESTIGUEN FEEEETS
AMB MALA BAVAAAA.
Tururúu!Turrurú!
*********
rnbonet ha tingut fills i ha plantat arbres. Ara, entre altres assumptes i dèries, es torba escrivint. Punt i apart. Format en llengua forastera, "por justo derecho de conquista" i "por el imperio hacia Dios" -com tots els seus congèneres a la mateixa època-, utilitza sempre per escriure aquella que li era pròpia, -és a dir, la present- per allò de la identitat i els orígens. I possiblement -caldria un psicoanàlisi seriós- per fer la guitza a la "classe dominant" del seu País. Potser. Punt i apart. Es considera agnòstic i crític, còmic i tètric, dàtil i fútil, pràctic i teòric, bàquic i anàrquic... i tots els mots plans amb titlla que vulguen vostés, i algun que altre d'esdrúixol. Quan es posa filosòfic -cosa que sol ocórrer si li toquen els testets o les barjoles- busca amb un cresol el trellat perdut per tanta gent del país, per tal de retornant-lo al seu poble -abans de fer catúfols totalment-, i veure si aquest esdevé d'una punyetera vegada un poble normal, en un país normal. S'hi cansa aviat, però. I abandona fins l'altra tocamenta. Mentrestant, ritme, paisatge i mesura. Amb qualque excès escaient, oportú. Què li anem a fer! Som de carn! Punt final.
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
EmmaThessaM en va 'encadenar' i jo he passat la cadena a "Ada Bruguera Riera" i a "Arbequina". I a "La banyeta del badiu", i a "Biel Martí".
(descobreix què és "R en Cadena")
*¿ I si visitàreu aquest
maridatge?
Un intent de col·laboració amb gent propera. I d'RC!
Últims relats de l'autor
- Jaumet ...i el més enllà
- Aquell que caminava
- CURSA
- Bonancenc
- MISTERI A L'ERMITA (2ª part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron,deòmises,rnbonet-. I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- MISTERI A L'ERMITA (1a. part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron, deòmises i rnbonet- . I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- Paradisos
- "SERRA DE MARIOLA, TOTA FLORETES"
- Dos de l'any
- L'armari
- Taula del huit
- De cognom, Lleonard
- Esculpint menhirs
- LA VENEDORA DE CLAUS .Relat clavat a deu mans: Mena, Akeron, Lecram, lisboa i rnbonet)
- l'EmaHac