Cercador
DONA
Un relat de: Josep VenturaTinc ànsia de tu i no et conec,
però la pell em diu que ets en
algun lloc i veig cares que riuen,
cabells al vent.
I sento cançons dolces que adormen
les flors com infants als pits joves.
Llavis vermells.
De sobte, penso que et trobo dins
un poema i que balles per mi amb
el llum de l’espelma, però et perdo
en el mirall de la nit ple d’ombres.
Cor encongit.
Vull fondre’m amb tu, sentir la teua
veu, abraçar-te i estimar-te fins el cel.
Dona.
I enmig de la gent que camina, miro
els aparadors de la vida amb anhel
d’adolescent i no veig que hi siguis.
Faldilla prisada.
Ja és tard i enmig de tot hauré viscut
sol, esperant trobar-te, amb el cor
encongit et veig igual, no has envellit.
Dona, amb cabells al vent, llavis
vermells i faldilla prisada.
Deixem que et doni un petó i, si quan
vens, ets la mort, no m’ho diguis,
tancaré feliç els ulls i vindré amb tu.
Comentaris
-
el teu poema: un regal[Ofensiu]magalo | 04-11-2012 | Valoració: 10
Aquesta dona que no troves amb el pas del temps, és com tantes dones i homes que tots hem imaginat que trobariem. La personificació del amor que ens ha quedat per donar o per rebre. Sense pensar que segurament tenim a la dona o l'home pels que suspirem, més a prop del que ens pensem. Som nosaltres mateixos els que no veiem que la felicitat l'hem de buscar al nostre interior. No ens caurà del cel com un regal.
M'agrada molt el teu poema i m’agrada molt el final:
si quan vens, ets la mort, no m’ho diguis,
tancaré feliç els ulls i vindré amb tu.
-
La dona amagada[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 02-06-2012 | Valoració: 10
És una dona que volta per les ombres del nostre cervell, per les venes d'aquell maniquí amb faldilles plisades, vermelles, amb la sang que ens vessa i la frescor de l'orxata i el desig abans de beure-la. Una meravella de poesia, un estil molt personal que em recorda a Gabriel Ferrater i un final de pell de gallina. Una abraçada Josep!
Aleix
-
josep[Ofensiu]Xunxi | 05-05-2012 | Valoració: 10
Buscant l’amor, la solitud,
Sol en la follia del retrobament,
Potser ella no sap , ni tan sols..existeix
Josep , el guardo i el rellegiré, és preciós
-
Enhorabona![Ofensiu]Agrupació.Relataires | 26-04-2012
Enhorabona!
Aquest poema, presentat al “Concurs ARC de Poesia 2012. Llibertat”, ha estat seleccionat per formar part del recull que l'Associació de Relataires en Català publicarà dins la Col•lecció Relataires (Editorial Meteora).
En breu ens posarem en contacte amb tu via correu electrònic.
Gràcies per la teva col•laboració,
Junta de l'ARC (Comissió Concursos)
-
genial![Ofensiu]Espiral | 27-03-2012
"penso que et trobo dins un poema" m'he sentit molt identificada en aquest vers, quantes vegades busquem allò que ens falta en les paraules escrites d'un altre o en les nostres pròpies?
m'ha agradat molt el poema, tant directe, tant expressiu.
Encantada d'haver-te d'escobert. -
Un cant a la dona del teus somnis[Ofensiu]Naiade | 19-03-2012 | Valoració: 10
Una bella poesia on deixes anar lliure el desig de la dona que cerques com ella, cabells al vent. Expressat amb el romanticisme de poeta que ho idealitza en el seu interior .
Et felicito pel poema i pel sant.
Una abraçada
-
FELICITATS JOSEP...[Ofensiu]joandemataro | 19-03-2012 | Valoració: 10
si és que celebres el sant, i sinó també... et felicito pel poema
abraçades
joan -
Un cant a la dona,[Ofensiu]free sound | 18-03-2012 | Valoració: 10
un cant al vent,
una poesia de desig.
Enhorabona. Una abraçada
-
dibuixes amb els mots...[Ofensiu]joandemataro | 17-03-2012 | Valoració: 10
aquesta dona idealitzada, ansiada, un enamorament a ulls tancats, i en el fons hi ha un gran sentiment de sol.litud
bon poema josep i moltes gràcies pel teu amable comentari
una abraçada
joan
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Ventura Foto de perfil de Josep Ventura](/imatges_autors/979254.jpg?rnd=2115106263)
116 Relats
491 Comentaris
98044 Lectures
Valoració de l'autor: 9.96
Biografia:
Vaig néixer abans de l’any del fred entre Barcelona i Girona, em varen obligar a aprendre una llengua i es varen oblidar de la meva.El meu vici es llegir, la meva il•lusió escriure.
Sóc un enamorat del mar, apassionat de l’Emporda, i caçador de la muntanya.
Llegir es la gana insatisfeta del pensament.
Les paraules foren inventades com primitives armes contra la desesperació.
regastell@hotmail.com