Cercador
Còmplice de la melangia
Un relat de: QuimeraDistància traïdora i maleïda,
que tant lluny em portes.
Còmplice de la melangia,
i confident de la nostàlgia.
Vull buidar-me el pit
d'aquests dies de solitud.
Resseguir la terra humida
que em calmi les brases que duc dins.
Saltaré des de l'horitzó
per fugir del record ardent.
Volaré arran del cel
per fregar amb la pell la nit.
Brollaran mars de recança
per ofegar tots els meus plors.
Cridaré el teu nom de dia
per callar el desig que tinc.
Sentiré de nou rumors
de tímids rajolins de veu,
que amb paraules vulnerables
em pessigaran el foc que és teu.
I escoltaré altre cop un mot
eixint d'una ànima encongida,
de dèbils nits de soledat
que no es fatiga d'enyorar.
Que no exigeix cap més paraula
que les que basten per parlar.
Allò que tothom espera,
i jo no em canso d'escoltar.
T'estimo.
l´Autor
![Foto de perfil de Quimera Foto de perfil de Quimera](/imatges_autors/107960.jpg?rnd=1689125280)
17 Relats
22 Comentaris
21536 Lectures
Valoració de l'autor: 9.33
Biografia:
Sóc d'allà.D'allà on els somnis són paraules.
Sóc d'aquí.
D'aquí on aprenc a descriure el silenci mentre escric en silenci.
Sóc de lluny.
De lluny on he aprés a buscar-te. A seguir un camí que em porta a tu.
Sóc de tot arreu i d'enlloc.
De tothom i de ningú.
Sóc de nit.
De nit quan esdevenc un relat.
Últims relats de l'autor
- Recordo
- Un, dos, tres ...
- Ploro per trencar la quietud
- I jo no hi era
- T'enyoraré
- Qui sap...
- Un cop fort i sec
- Punxes orfes d'amor
- Avui he començat la vida molt aviat
- L'encís del temps corrent
- Còmplice de la melangia
- Dolor mort
- Desperta aquestes línies
- En la manca dels records t'adones que t'estimo
- Els anys m'han fet plorar-te