Cercador
Tres cants
Un relat de: rnbonet*Cant d'inici
Seies el banc, allà prop de la mar.
Em miraves, i jo et tornava la mirada.
Semblàvem illes a punt de descobrir;
escuma de la primera ona del temps
començant ansiosos l'aventura del viure.
Per tu, jo era totes les respostes;
per mi, tu eres un món de benaurances
sense dies estèrils. Amb heura creixent
d'arrels mil·lenàries al meu cor.
Sense icones de fang. Ni imaginades,
ni desfetes a l'antull de qualsevol creuada.
No mai brossa que arrossega l'aigua,
ni endevinalla fugissera amb baf d'absència.
Més bé, creuament de dos carrers. Quatre
cantons amb balconades de verd, i de flors i d'encant.
* Cant de passió
Rebregant paisatges blancs sota aquells llençols
de fil que tu brodares, bastíem amor. I desig. I sexe.
Ens lliuràvem l'un a l'altre amb ventalles de foc
fustigant-nos els cossos, cavalls tèrbols al vent.
Cavalcàrem sense treva damunt ones de llindars
de tarongers en flor. I somnis d'espígol i baladre.
Cremaven la pell i l'aire. I cremàvem carícies
de tots dos, esposa, amiga, dona, amant,
conquerint paisatges nous de feréstega tendresa.
I amb ells, en terra ferma o sobre la mar, vida!
I pensàvem en un futur llunyà amb els nostres
enjogassats en cabòries esclatant als focs de nit,
com palmeres de qualsevol festa major d'agost.
*Cant de plenitud
Ara, a la tardor, vencem dies, i anys i panys.
I calendaris. I passem vides escorcollant
silencis de mar, d'amors presents feixucs,
amb el cor al pit de futures primaveres.
I la cadira de bova del racó del iaio
ens parla de pàgines no escrites.
I el rellotge, amb el seu tic-tac inconfusible
ens conta la nostra història sense nafres.
O mínimes ferides, sent sincers!
Caserna edificada solc a solc, pedra
sobre pedra; espina rere espina, de vegades.
Tenim tants d'amagatalls, tu i jo, que escodrinyar!
I la possible llagrimeta a l'ull s'eixugarà
amb l'esperança del braç veí, company,
i de l'abraçada d'un cos a cos, amiga,
amant, esposa. Al capdavall, per sempre.
A vora foc, el nostre amor és un caliu
que mai no escaparà pel fumeral.
Comentaris
-
Tres cants a la vida i a l'AMOR![Ofensiu]Xantalam | 01-12-2008 | Valoració: 10
M'ha arribat a l'ànima, xicoi. He trobat imatges precioses, d'una delicadesa extrema, un poema madur, ponderat, de gran bellesa i amb una riquesa de mots enlluernant. Ets un referent per mi, ho dic molt sincerament, que a mi no m'agraden els afalacs gratuïts.
Felicitacions!
Una forta abraçada,
Xantalam
PS T'agraeixo molt que em corregessis la paraula "atemperar" que vaig escriure en el poema "Fanalets" presentat fora de concurs al teu melorepte. Només he trobat que l'acceptava el diccionari català-valencià-balear, però no a la resta que he consultat. De fet, quan vaig veure "temperar" m'agradà molt més la sonoritat i al final ho vaig deixar així. -
Un magnífic poema.[Ofensiu]Alberich | 01-12-2008 | Valoració: 10
Un magnífic poema d'amor en el que s'hi pot resumir tota una vida.
Paraules molt ben trobades i sentiments expressats amb bona mestria.
Et vull felicitar pel teu encert.
Ramon
l´Autor
![Foto de perfil de rnbonet Foto de perfil de rnbonet](/imatges_autors/2860.jpg?rnd=309319217)
273 Relats
1590 Comentaris
361626 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Tururú, turrruuuurrúrúrúrú!ES FA SABER
A TOTHOOOM
QU' AQUEST RELATAIREEE
NO S'ENFADA NI ES CABREEJAAA
PELS COMENTARIS
ADVERSOOOS
ENCARA QUEEEE
ESTIGUEN FEEEETS
AMB MALA BAVAAAA.
Tururúu!Turrurú!
*********
rnbonet ha tingut fills i ha plantat arbres. Ara, entre altres assumptes i dèries, es torba escrivint. Punt i apart. Format en llengua forastera, "por justo derecho de conquista" i "por el imperio hacia Dios" -com tots els seus congèneres a la mateixa època-, utilitza sempre per escriure aquella que li era pròpia, -és a dir, la present- per allò de la identitat i els orígens. I possiblement -caldria un psicoanàlisi seriós- per fer la guitza a la "classe dominant" del seu País. Potser. Punt i apart. Es considera agnòstic i crític, còmic i tètric, dàtil i fútil, pràctic i teòric, bàquic i anàrquic... i tots els mots plans amb titlla que vulguen vostés, i algun que altre d'esdrúixol. Quan es posa filosòfic -cosa que sol ocórrer si li toquen els testets o les barjoles- busca amb un cresol el trellat perdut per tanta gent del país, per tal de retornant-lo al seu poble -abans de fer catúfols totalment-, i veure si aquest esdevé d'una punyetera vegada un poble normal, en un país normal. S'hi cansa aviat, però. I abandona fins l'altra tocamenta. Mentrestant, ritme, paisatge i mesura. Amb qualque excès escaient, oportú. Què li anem a fer! Som de carn! Punt final.
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
EmmaThessaM en va 'encadenar' i jo he passat la cadena a "Ada Bruguera Riera" i a "Arbequina". I a "La banyeta del badiu", i a "Biel Martí".
(descobreix què és "R en Cadena")
*¿ I si visitàreu aquest
maridatge?
Un intent de col·laboració amb gent propera. I d'RC!
Últims relats de l'autor
- Jaumet ...i el més enllà
- Aquell que caminava
- CURSA
- Bonancenc
- MISTERI A L'ERMITA (2ª part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron,deòmises,rnbonet-. I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- MISTERI A L'ERMITA (1a. part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron, deòmises i rnbonet- . I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- Paradisos
- "SERRA DE MARIOLA, TOTA FLORETES"
- Dos de l'any
- L'armari
- Taula del huit
- De cognom, Lleonard
- Esculpint menhirs
- LA VENEDORA DE CLAUS .Relat clavat a deu mans: Mena, Akeron, Lecram, lisboa i rnbonet)
- l'EmaHac