Cercador
sóc d'un pais
Un relat de: silvia_peratalladaSóc d'un pais
on s'ha de demanar permís
per existir
on tot són estadístiques,
enquestes, taules i catàlegs
on un paper t'inhabilita com a persona
on un mapa, només son fronteres.
Però quan em pregunten,
sempre senten el mateix:
A la meva terra no la deixen ser,
ni estar.
Però serrà Terra, serà cor,
serà força, serà lliure
serà teva, serà meva, serà nostra
i les fronteres
no brillaran als mapes,
perquè no hi seran.
les fronteres seran paraules,
seran balls, seran records,
i em preguntaràs,
i sentiràs,
aquesta és la meva terra.
i mentre no ens arribi el dia,
anirem clavant agulles de foc
lentament
sense fer soroll
perquè s'esvaeixin els infidels
traidors, i destruïdors de la terra,
anirem ocupant,
amb les llavors de les flors,
plantades amb somriures,
que donaran color
i mullaran els mapes
i es fumaran les estadístiques
i tu somriuràs,
perquè no et cal preguntar.
no ets estranger
és la teva terra
Comentaris
-
Malgrat tot...[Ofensiu]L'escriptor mediocre | 27-05-2005 | Valoració: 6
... és la nostra terra i cal estimar-la, i quan sigui plenament nostra solucionarem tots els problemes que ens han causat i que explica aquest meravellós poema, cal lluitar per aconseguir el que volem (o en aquest cas, el que no volem)!
-
Optimisme![Ofensiu]Thalassa | 21-12-2004
La primera batalla, es guanya dins del cap!
-
PERÒ... MENTRE... PUC SER LLIURE!!![Ofensiu]Capdelin | 21-12-2004 | Valoració: 10
encara que ells...no ho vulguin!!!
perquè l´esclavitut comença en la ment, en la claudicació com a persona... mai serem llepaculs de l´invasor... esperant que les flors de la llibertat creixin, es multipliquin i ofeguin les fronteres, els mapes i les prohibicions dictatorials...
Fantàstic poema, Sílvia... t´imagino com "La Llibertat guiant al poble" de Delacroix... i el teu poema és com una bandera catalana de llibertat que oneja els seus versos pel vent de l´esperança!!!
un petó,,, i Bon Nadal!!!!! -
....[Ofensiu]Jordi Hill Montes | 20-12-2004
Empaqueten fum dins enbolcalls explosius que no els durà mes lluny que a seguir enpaquetant mes fum dins enbolcalls explosius.
El teu optimisme no l´acabo d´entendre.
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1676470927)
507 Relats
1383 Comentaris
588549 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....