Cercador
Por - Il·lusió
Un relat de: F. EscandellI ara és quan la por i la il·lusió es fonen en un sol camí, que té com a destí i origen a tu. La por a que no funcioni, a no fer-ho bé, a no encaixar, a no existir... I evidentment la il·lusió. La il·lusió de sentir-me part d'alguna cosa, d'estar a prop de tu, de sentir-me còmoda, de fer el que m'agrada, de gaudir, de viure... Però hi ha tants aspectes positius en això que tem que no sigui real, que finalment no es porti a terme, que surti malament... No em vull fer il·lusions, he d'evitar-ho... Però com es fa, si és el millor que em podria haver passat mai?
Comentaris
-
Ambivalències[Ofensiu]Mercè Bellfort | 05-10-2009 | Valoració: 10
Aquests sentiments oposats de por versus il·lusió ens passen sempre que ens enamorem. Més val escoltar el què et diu el cor i tirar endavant sense por. Amb una prosa senzilla i sincera has transmès molt bé uns dels moments més preciosos i intensos que té la vida.
Una abraçada ben forta F. Escandell.
Mercè
l´Autor
![Foto de perfil de F. Escandell Foto de perfil de F. Escandell](/imatges_autors/773067.jpg?rnd=708246699)
96 Relats
119 Comentaris
77015 Lectures
Valoració de l'autor: 9.86
Biografia:
Sóc inútil com un gos que bordaa una lluna que no entén d'udols...
[http://somiarpersobreviure.blogspot.com]