Cercador
Perseguir el temps.
Un relat de: Josep Maria Basté FramisEm passo el dia perseguint el temps. Això és el que faig sobretot... i així em va! Vaig a remolc del temps, potser les meves limitacions físiques em sembla que em condueixen cap aquí també, però això no hauria de ser una excusa. De fet, no hi ha excuses.
Persegueixo el temps, i mai l’atrapo... ploro pel passat, per un temps que sé, i que cada dia sento, que ja va passar, i ploro també pel futur, que mai acaba sent com l’imagino (encara que no puc negar que a vegades s’hi apropa o supera les meves expectatives).
El cas és que em passo el dia perseguint el temps: o el passat o el futur. Però jo mateix tinc l’experiència de que tot va millor, em sento millor, quan, a vegades, m’he aturat en el present, sense generar moltes expectatives ni recuperar molts records. Tot va millor, en definitiva, quan m’he centrat en viure aquest instant concret (com ara que estic escrivint).
Sé que no és bo perseguir el temps, però a vegades no ho puc evitar. Això també m’ajuda ser una mica indulgent amb mi mateix (però no massa, eh?) perquè és cert que hi ha factors que no controlo, ho miris per on vulguis. Però mai no és bo perseguir el temps, això sí que és inqüestionable.
Jo sóc el senyor del meu temps. Que no se m’oblidi mai.
Persegueixo el temps, i mai l’atrapo... ploro pel passat, per un temps que sé, i que cada dia sento, que ja va passar, i ploro també pel futur, que mai acaba sent com l’imagino (encara que no puc negar que a vegades s’hi apropa o supera les meves expectatives).
El cas és que em passo el dia perseguint el temps: o el passat o el futur. Però jo mateix tinc l’experiència de que tot va millor, em sento millor, quan, a vegades, m’he aturat en el present, sense generar moltes expectatives ni recuperar molts records. Tot va millor, en definitiva, quan m’he centrat en viure aquest instant concret (com ara que estic escrivint).
Sé que no és bo perseguir el temps, però a vegades no ho puc evitar. Això també m’ajuda ser una mica indulgent amb mi mateix (però no massa, eh?) perquè és cert que hi ha factors que no controlo, ho miris per on vulguis. Però mai no és bo perseguir el temps, això sí que és inqüestionable.
Jo sóc el senyor del meu temps. Que no se m’oblidi mai.
Comentaris
-
L'experiència.[Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 09-03-2019 | Valoració: 10
En aquest relat que acabe de llegir, el trobe molt original i amb molta psicologia.
Té un raonament molt especial sobre el temps present, sense oblidar-nos del passat i del present. Molt bo. Jo pense que el temps pot buscar-se en el interior de la persona siga passat o futur, però no obstinar-se amb ell.
Una salutació.
Perla de vellut -
El present[Ofensiu]Espurnes | 02-01-2019 | Valoració: 10
M'encanta aquesta exposició del temps, I m'agrada molt la parada en el present.
Sóc feliç quand aconsegueixo viure en el moment present
M'has fet recordar aquesta opció en el viatge de la Vidal.
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Maria Basté Framis Foto de perfil de Josep Maria Basté Framis](/imatges_autors/1039954.jpg?rnd=1707476716)
24 Relats
112 Comentaris
22323 Lectures
Valoració de l'autor: 9.63
Biografia:
Hola!Sóc el Josep Maria, vaig nèixer el juliol de 1964 al barri de Sant Andreu, a Barcelona, on visc actualment. Llicenciat en dret i en filosofia.
Després de llegir molt, fa una mica més de tres anys, quan en vaig fer 50, em va semblar que potser també jo tenia alguna cosa per dir. He publicat des d'aquell moment alguns llibres:"Finestres d'eternitat" (2014), "Amb els ulls oberts" (2015), "El temps espiral" (2017), "La vida entre línies" (2017) i "Instint de vida" (2017) (que també ha aparegut en castellà).
A finals del 2018 m'han publicat el llibret "Viure a la intempèrie", que també recull alguns dels meus relats que hi ha en aquesta pàgina (i molt més). I avui (5 de febrer 19) ha aparegut un nou llibre (mes aviat llibret també). És ben cert que el cor sempre té nous colors i territoris que esperen ser descoberts. Es titula "Història d'una llàgrima" (Pagès Editors).
Moltes gràcies!
Aqui em podeu trobar a la vostra disposició, de veritat: jbastef@uoc.edu
Últims relats de l'autor
- Les llàgrimes d’Adam i Eva
- La vida i el tir amb arc.
- Les llàgrimes. El temps a favor meu.
- El silenci de les llàgrimes
- Les quatre llums
- Perseguir el temps.
- Viure la vida
- El nas i el dit
- L’ombra del silenci
- La tristor és un naufragi lent
- Futur sense pluja
- La foscor
- Guanyar el passat
- Joc d'ombres
- Enmig de la foscor, la claror dels estels