Cercador
Nomès em coneixes de vista
Un relat de: sensecorSe que no tinc cap raó per veure't, se que ja no et veure més, se que havia d'haver intentat parlar-te, devia intentar conèixer-te, havia d'intentar actuar, però em va guanyar la por de descobrir qui eres o que eres, la por de saber que mai podries tenir per a mi un pensament, la por de ser per a mi un desig.
Ja se que no tens res mes que fer per aquí, ara que vas acabar...vas acabar amb els meus somnis, o potser jo sol vaig acabar amb ells? Potser marxaràs lluny i oblidaràs moltes coses que vas veure aquí sense mi en les quals sense que sabessis sempre vaig estar, dons en tots els moments que oblidis o recordis creu-me vaig estar al teu costat, desitjant estar amb tu.
No se que escriure't... se que vas ser i seràs part de la meva història, que jo algun dia recordaré tot allò que vaig fer per a tu i per tu sense que te'n adonessis i riure de mi, de la situació i recordaré i em penediré de mai haver creuat cap paraula amb tu.
Vui pensar que no saps que existeixo, però se que no es així,; es el que més mal fa que sàpigues qui soc només de vista, i no em coneguis. M'agradaria que m'haguessis tractat malament una sola vegada per poder dir que ets un idiota, però no puc dir-ho perquè el temor a escoltar estar aprop de tu, de escoltar la teva veu no em va permetre apropar-me a tu; així que només se que marxés.
Marxes i em deixes amb tot el que vaig voler fer, ser, dir, sentir, somiar, imaginar, em deixes amb tu però sense tu. Em quedaré amb una hablitació plena retalls i de fotos teves, amb un mòn ple de somnis on tu apareixes...m'atreveixo de nou a dir que em quedaré amb tu sense que tu estiguis aquí.
De repent sento que ja hi hi ha cap raó perquè jo estigui aquí, tu eres la raó per la qual jo seguia aquí, però tu marxes i necessito un final i un nou principi per a la meva història, per a la meva vida...a pesar de tot la verdadera raó es que m'he fet a l'idea que marxaràs, que ja no estaràs aquí, que passa si no es així?, se que si et quedes no et parlaré i cada dia somiaré amb tu somiant com arribar a parlar-te, es a dir seguiré fent i seguiré sent tot el que ara faig i el que ara soc.
Prometo ser aquell àngel guardià, des d'aquí fins a on tu estiguis cuidaré de tu, demanaré que siguis feliç...sense saber-ho tu per a mi ets el meu àngel, allò impossible que només es possible en somnis, ets per a mi tot i res, el que desitjo i no tinc...el que sempre recordaré.
l´Autor
![Foto de perfil de sensecor Foto de perfil de sensecor](/imatges_autors/379548.jpg?rnd=1018580241)
150 Relats
160 Comentaris
193858 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
Vaig néixer el 15 de novembre de 1989 a Granollers (aprop de Barcelona). Als dos anys vaig anar-me'n a viure a un poblet perdut per Tarragona i vaig passar allà tota la meva infància. Als 12 o 13 anys vaig tornar cap a el poble del qual vaig pirar quan tenia dos anys i mira aquí estic.Passo tots el caps de setmana a Barcelona. Que si de festa per aquí, que si fer una volta, que si anar de compres...en fi m'encanta la ciutat de Bcn.
Tinc una personalitat que hem caracteritza molt ja que no em tallo gens a l'hora de dir les coses i no em tallo amb la gent que no conec. Hem considero molt alegre i diuen que sóc molt simpàtic.
Últims relats de l'autor
- Persones tòxiques
- Humanitat
- Estem fotuts
- Por
- Por
- Us convido a ser feliços
- Sempre...
- El temps ha passat i segueixes en el mateix lloc de sempre
- Aprenem amb els danys, i no amb els anys.
- Temps, llocs i circumstàncies...
- Rutina a l'any 2013
- És tan difícil...
- Mil motius
- As de piques
- Melodies que narren la teva vida