Cercador
Nit de dol
Un relat de: perunforatI davant del meus ulls la foscor.
La negra nit d'un mes de febrer;
d'un any qualsevol, sense data, sense hora, sense aire, sense espai.
Veig la penombra i em fa companyia.
M'amago darrera un vestit de dol,
i em deixo relliscar pels racons més amagats;
allà no em poden observar.
Se'm poden humitejar els ulls,
puc tenir la ment en blanc sense haver de somriure,
parlo amb mi mateixa per fer-me companyia,
per no sentir.me sola.
Un sentiment de color opac,
que concentri la calor d'un raig de llum,
perquè no tingui fred quan necessiti sentir-me recollida.
Si pugués... m'esmunyiria entre un prestatge plè de llibres,
Si pugués... em concentraria en cadascun d'ells,
dins la seva pròpia vida...
Si pugués m'oblidaria,
deixaria de posar-me pesos als peus
i escriuria en un paper aquells pensaments feixucs
que potser cremaria en alguna foguera.
Si pugués respiraria,
respiraria i somriuria,
somriuria i viuria
Perquè sense això...
sense el meu aire, sense el meu somriure... deixo de viure...
Comentaris
-
Hola![Ofensiu]l'home d'arena | 23-02-2007
Benvinguda. Per ací, pots estar ben segura que et llegirem, et donarem aire, i et farem somriure. Siga nit de dols i tristors i angoixes i desespers i desencís, o no!
Bell poema.
Endavant!Salut, i ànim! -
I tant que pots...[Ofensiu]Reguitzellera | 23-02-2007 | Valoració: 9
"Si pugués respiraria,
respiraria i somriuria,
somriuria i viuria"
Molt maco. Continua escribint, et continuaré llegint.
l´Autor
![Foto de perfil de perunforat Foto de perfil de perunforat](/imatges_autors/457002.jpg?rnd=126798072)
93 Relats
284 Comentaris
96323 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
Jo sóc així com sóc com el títol de Jaques PrévertSóc remolc de l'era
cendres calcàries de sabors
engrunes de silencis
i penyora de colors
Sóc herba mullada
d'olor de llocs
fiblar de pells
i l'enyor d'uns pocs
Sóc aire comestible
pintant oxigen amb els dits
mans d'argila humida
de sols, dies, llunes i nits
Sóc cargol treu-banya
un patufet a la panxa del bou
caputxeta entremaliada
i un calamar a dins d'un pou
Sóc un llibre a mig escriure
amb llapis de carbó
tint de blanc sobre fons negre
lletra de pal i cançó
Sóc pedra de tartera
marca d'aigua de paper
muntanyes de somriures
sota al vol d'un esparver
Sóc el que sóc
No sóc res més
D'amunt i avall
De més i menys
De poc o molt
De tot o res
http://correctellegiblebarat.blogspot.com/