Cercador
Natura perduda
Un relat de: J.Lluís Cusidó i CiuranetaCalia llevar-se d'hora, doncs assolir el cim requeria caminar tot el matí per un estret senderó que per el flanc de llevant, i fent ziga-zagues, s'enfilava ben marcat per la empinada vessant que a la primavera, fosa la neu i el gel, restava coberta per un mantell de curta gespa, que fresca per la rosada de la nit i enlluernada pels primers raigs del Sol lluïa el constant i brillant centelleig de milers de gotes d'aigua que jeien per onsevulla braçolades per les petites i verdes fulles de l'herba.
Si varis excursionistes decidien pujar alhora el viarany, de l'amplada d'un peu, els obligava a anar en fila.
Sovint la empinada planúria del camí de cintura es veia capritxosament trencada per algun roc que ben arrelat, arrodonit i brunyit, semblava plantar cara a tot al que amb el peu gosés amenaçar-lo.
Mirant el paisatge cap a la vall, es podia veure com sobre l'herba, a clapes intentaven treure el cap milers de petites flors blanques. Al fons sobre una paleta de tons verdosos destacaven fumejants les grises teulades de pissarra d'un pirinenc poblet; mes avall el negre i brillant asfalt de la carretera i en el tàlveg, el serpentejant rierol.
En aquell indret s'hi respirava la sana frescor de la vida, semblava que tot somrigués... A vegades una mallerenga de ploma gris aterrava sobre l'herba, amunt i avall gronxava amb nervi la llarga i prima cua al temps que a compassades batzegades movia el cap per acabar l'espectacle remuntant de nou el vol. Altres vegades un pit roig tafaner es posava sobre alguna tija seca per observar el nostre pas mentre estarrufat s'espolsava les plomes.
Assolit el cim sorprenia un majestuós altiplà encreuat per llargues, tortes i diferents senderoles que capritxosament semblaven dividir en petits territoris el entapissat terra verd.
Petits estanyols es repartien per la extensa planúria alimentats per multitud de borbollons, en ocasions alguns brolladors formaven petits rierols que lliscaven poc a poc per acabar-se unint i llençant en boja, alegre i lliure caiguda per la cinglera de ponent.
Esplèndid concert el xisclar de l'embogida aigua perpetrant aquell espectacular salt. Espectacle meravellós el que la natura oferia..., lluny sota un turó uns isards gaudien de la tendra pastura, mes prop uns cabirols fugien espantats al descobrir la nostra presencia, mentre als nostres peus dotzenes de petites papallones aturades sobre el humit terra batien pausadament les delicades i acolorides ales.
Al fons a unes hores de camí i prou allunyat del altiplà, davant del blau net i intens del cel es dibuixaven els cims grisos, esmolats, altius i desafiadors d'una alta carena, cims espadats coberts encara per algunes blanques congestes en els vessants mes obacs.
Cims massa allunyats perquè els seus terribles i mortífers allaus hivernals protegissin el indret de la destructiva especulació i del mercantilisme humà.
Ara passats uns anys, de tanta bellesa sols en resten dos estanyols que com si fossin els ulls del altiplà ploren mirant el cel formant amb ses llàgrimes un constant degotall de tristesa on en altre temps saltava la embogida cascada.
6 de febrer del 2008
Comentaris
-
Feliç 5e aniversari[Ofensiu]Naiade | 12-01-2009
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs? -
Excusa'm.[Ofensiu]Josoc | 25-02-2008
Estimo la Natura i la lletra escrita, aixì que el teu relat m'ha agradat molt. Però, sóc mestra de català i tinc una certa deformació professional que fa que em destorbin certs errors. Espero que prenguis les meves correccions com a desig de fer-te millorar encara i no pas en pla negatiu. Somhi! l'expressió DONCS no està ben emprada. Com a regla pràctica sempre que es pugui canviar per JA QUE, cal fer-ho. I la paraula VARIS no té el mateix sentit que en castellà. En català vol dir VARIATS. Es pot canviar per ALTRES, per exemple.
-
Preciós![Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 21-02-2008 | Valoració: 10
Un relat bucòlic, com bé diu el Vicent, i en qualsevol cas... la gràcia deu ser precisament que sigui perduda! Això és el que manté la natura com a tal: la seva condició salvatge. És un bellíssim relat descriptiu d'aquests als quals ja ens tens ben acostumats. L'única observació que sóc capaç de fer-te és en relació amb la redacció (algun article que hauries d'haver apostrofat, per exemple), però per damunt de tot es posa de manifest la riquesa lèxica que ens ofereixes amb els teus treballs! Preciosa selecció de paraules que amenitzen la bona lectura!
Un petit gran plaer.
A més, poder-se recrear amb un paisatge tan fresc i, sobretot, ben regat i ple d'aigua és un petit descans davant la situació de mancança d'aigua en què ens trobem...
Salutacions, company! I gràcies per tots els teus comentaris!
Vicenç -
Estimo...[Ofensiu]Clar de lluna | 21-02-2008
...la natura, he pujat cims i realment comparteixo el teu missatge. Tinc l'esperança però, que no estigui perduda i la podem recuperar.
Dir-te que he observat que molts articles definits no els apostrofes davant la vocal.
En fi, m'ha agradat molt.
Una abraçada!
-
Carenes grises[Ofensiu]Avet_blau | 11-02-2008 | Valoració: 10
Natura en decadència,
encartonada , seca , estèril.
Carenes grises ,
amb camins massa fresats,
aixafats per milers de sabates,
en corriols immensos que no duen enlloc.
Bases petites i grises,
on abans els peixos creixent,
i la neu donava suor.
Se seca la vida i els cors,
passa factura la natura.
Avet
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de J.Lluís Cusidó i Ciuraneta Foto de perfil de J.Lluís Cusidó i Ciuraneta](/imatges_autors/496170.jpg?rnd=422450891)
49 Relats
588 Comentaris
98249 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
Sabadell onze de maig del 1943Català.
Vull gaudir el present
El passat és un record
Els records els tinc endreçats en un arxiu de la memòria, d’una memòria però que camina a l’oblit.
Lluito perquè no agafi una drecera.
Entretant per qui em vulgui llegir escric aquí, a Relats en Català, i si a més em vol comentar millor.
ELS 58 RELATS PREFERITS DELS SEUS AUTORS
ELS 43 POEMES PREFERITS DELS SEUS AUTORS
Per qui el vulgui el meu correu és: llcusido@gmail.com