Cercador
MIRANT ENFORA
Un relat de: aurora marco arbonésDes del llit sofrent,
la finestra mira enfora.
“Voyeur” del bloc enquadrat,
contempla, encuriosida,
un triangle de cel cantoner,
el sol llepant la façana,
tendals arrissats pel vent,
senyeres saltant baranes,
els balcons acolorits
que una jove bruna ruixa
abocada a les torretes.
Un bust passa la baieta
per les rajoles polsoses.
Una porta s’ha badat
i copeja contra el marc
impunement.
Des del llit sofrent,
la finestra mira enfora
enyorada, desvagada.
Comentaris
-
la finestra...[Ofensiu]joandemataro | 21-09-2013 | Valoració: 10
dels nostres propis ulls... des de l'enyor busca fora els nous estímuls que li donen forces per seguir endavant...
gràcies aurora per seguir compartint !
records !
;-) -
Entre portes i finestres[Ofensiu]rautortor | 22-08-2013
Amb una gran dosi d’observació i d’elegància descriptiva han sabut convertir el marc íntim d’una habitació en el lloc central de la vida. Primer ens convidares a mirar per les portes entreobertes o simplement ajustades, i, més tard, plantada al llindar, ens oferires la teva visió d’una finestra enjardinada, protagonista i testimoni de les sensacions.
Ara, has delimitat la perspectiva i t’has aturat al llit on, enmig del sofriment, algú malda per volar una estona més enllà dels vidres i endinsar-se en el paisatge familiar i assolellat dels balcons veïns.
Els teus poemes, a més a més del caràcter observador i quotidià que els defineix, tenen sempre regust d’autobiografia, un ingredient que els fa creïbles i autèntics.
En llegir-lo m’ha vingut al cap el poema que vaig escriure a propòsit d’un repte poètic –què interessants i estimuladores són per mi aquestes propostes!– que ens oferia la imatge d’un balcó mig obert. Allí, igual que fas tu, em fixava en la mirada que hi havia del finestral endins. Si et ve de gust... Del llit estant
I, com sempre, felicitar-te per la manera com ens transmets els teus sentiments.
Raül
-
Una meravella més de les teves.[Ofensiu]Nonna_Carme | 11-08-2013
Aquest poema, dins la seva senzillesa ,és una "delicatessen".
És veritat que has de fer llit? Si és així et desitjo una recuperació total ben aviat.
Molts petons, estimada Aurora. -
minuciós, bell[Ofensiu]Atlantis | 11-08-2013
i ben retratat aquest paisatge urbà que veus des de la finestra.
M'agrada molt llegir-te.
una abraçada i bon estiu. -
Paisatge de poesia[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 06-08-2013 | Valoració: 10
També la vista des del llit és pot convertir en poesia. L'Aurora Marco ens ho demostra. Veieu com destaca les petiteses, com observa sempre amb ull viu, com valora aquestes coses que descriu. Fa que les veiem com si fossim al seu costat. És una meravella de poesia de petiteses, una gran poesia Aurora. Una abraçada.
Aleix
-
Nostàlgia i contemplació[Ofensiu]Núria Niubó | 05-08-2013 | Valoració: 10
Ens transformes un anodí paisatge urbà en poesia i amb ella aconsegueixes que dibuixem una imatge quotidiana en la nostra ment tot recreant-nos en detalls que prenen vida.
És la senzillesa d’un instant que ens fa veure allò que no veiem.
Estimada Aurora, m’ha agradat tornar a llegir versos teus.
Una gran abraçada
Núria
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de aurora marco arbonés Foto de perfil de aurora marco arbonés](/imatges_autors/719994.jpg?rnd=777111518)
215 Relats
1941 Comentaris
255334 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Diuen que tinc sentit de l'humor. No cal que m'ho diguin, ho sé. I no és pas una qüestió de genètica, ans al contrari, ja de bon principi vaig mamar l'unamunià sentiment tràgic de la vida. Però vaig desenvolupar el sentit de l'humor com a mecanisme de defensa. És el meu as guardat dins de la màniga. He passat la major part de la meva vida en les aules bregant amb adolescents, i no he pogut practicar massa aquesta qualitat, tot i que n'he practicat d'altres, tant o més importants.Un mal dia vaig caure a l'infern i m'hi vaig passar una temporadeta però no em va agradar gens ni mica i no penso tornar-hi ni de visita.
Les meves millors amigues són les paraules, elles i jo ens ho passem força bé, riem, deixem caure unes llagrimetes si cal i ens sentim agermanades per un interès comú: explicar històries, en prosa o en vers.
Últims relats de l'autor
- DILLUNS TRIST
- NO TOQUEU EL NOSTRE JOVENT
- TSUNAMI DEMOCRÀTIC
- JA HEM ESBORRAT EL CAMÍ DE TORNADA
- EL PINXO DE LA POBLA 3
- EL SETÈ DE CAVALLERIA
- HE D'ATURAR EL MÓN
- TU ETS EL MEU PIGMALIÓ
- DECLAREN ELS PIOLINS
- ANECDOTARI ESPERPÈNTIC DEL 20 -S
- EL JUDICI DE LA VERGONYA 2
- EL JUDICI DE LA VERGONYA
- CARME FORCADELL: UNA DONA ADMIRABLE
- EL MINISTRE TIQUIS MIQUIS
- PERÒ NO S'OBREN LES PRESONS