Cercador
l·lusions de vidre
Un relat de: sensecorAquesta nena, que mira i desespera,
amb nines hauria de jugar
i no obstant això, espera en un cantó
esperant per treballar.
Esperant, malvestida,
senyals fa als homes al passar,
cridant la seva atenció perquè mirin,
algun pararà.
Pell caoba, bruna, ulls verds,
la seva mirada trista està,
cansada mirant el rellotge de nou,
no pot descansar.
S'adorm i recorda el seu passat,
pensa en la joventut de va abandonar,
enganyada va venir a buscar fortuna
i aquí no la va trobar.
Pensa en el seu poble, els seus pares i en la seva germana, les mentides que els explica al parlar,
els diu que aquí té un bon treball,
intenta no plorar.
Para a un home, pregunta la tarifa,
el somriure força, i el preu ella li dóna.
Accepta, puja a un cotxe i arrenca.
Potser no tornarà.
El seu cos sotmès a la luxúria
La seva ment intenta no pensar.
Sent por sola dia a dia
Potser no tornarà.
Acaba la feina, demana els diners,
l'home copeja, no vol pagar.
Discuteixen, brilla una gran navalla.
Sang sobre el vidre.
Una llàgrima recorre la seva cara,
a la cuneta llençada a l'atzar,
abrigallada per un mantell d'estrelles,
ningú l'ajudarà.
Surt el sol i un raig il·lumina el cos,
les seves mans al costat del abdomen estan,
ulls fixos mirant a l'horitzó,
aquesta vegada no tornarà.
l´Autor
![Foto de perfil de sensecor Foto de perfil de sensecor](/imatges_autors/379548.jpg?rnd=1088502094)
150 Relats
160 Comentaris
193869 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
Vaig néixer el 15 de novembre de 1989 a Granollers (aprop de Barcelona). Als dos anys vaig anar-me'n a viure a un poblet perdut per Tarragona i vaig passar allà tota la meva infància. Als 12 o 13 anys vaig tornar cap a el poble del qual vaig pirar quan tenia dos anys i mira aquí estic.Passo tots el caps de setmana a Barcelona. Que si de festa per aquí, que si fer una volta, que si anar de compres...en fi m'encanta la ciutat de Bcn.
Tinc una personalitat que hem caracteritza molt ja que no em tallo gens a l'hora de dir les coses i no em tallo amb la gent que no conec. Hem considero molt alegre i diuen que sóc molt simpàtic.
Últims relats de l'autor
- Persones tòxiques
- Humanitat
- Estem fotuts
- Por
- Por
- Us convido a ser feliços
- Sempre...
- El temps ha passat i segueixes en el mateix lloc de sempre
- Aprenem amb els danys, i no amb els anys.
- Temps, llocs i circumstàncies...
- Rutina a l'any 2013
- És tan difícil...
- Mil motius
- As de piques
- Melodies que narren la teva vida