Cercador
les meves àvies...
Un relat de: teresa serramiacompra compra cus cus
frega frega canta canta
gronxa gronxa pareix pareix
sens sou ni horari
ni pagues ni vacances
ni contracte ni cap jubilació
ni indemnització
ni enllaç sindical
àvies meves les meves àvies
vi mastegat al calze de l’amor
licor amarg
destil•lat somriure d’una llàgrima
ventafocs sense príncep
sens palaus ni sedes ni corones
ni glamour
pansa arrugada
d’escorregudes penes perfumades
d’un rostre veremat al límit
àvies àvies meves
nevades de tendresa
i de silencis
destil•lada vida anònima
Comentaris
-
Gràcies!![Ofensiu]Núria Niubó | 06-08-2011 | Valoració: 10
Sí, estimada Teresa és així, com ho cantes en el teu poema, directe i planer, però cert.
Essent padrina, a Lleida ho diem gairebé tothom així, em sento més dona que mai i més mare que mai, és una meravella gaudir del fruit del teu fruit, és clar que com ho dius ben bé en el to de la repetició, ésser padrina també pot ser (i ho és!) esgotador, m'encanta quan arriben a casa i també quan marxen!! La meva condició de padrina ara m'absorbeix força, però sovint em pregunto…
Què faria jo sense ells??? Em fa tan feliç estar bé per tenir-los!
Ells es faran grans, jo més encara, llavors les visites seran més serenes i espero poder tenir el cap bé per saber-los escoltar.
Ara tinc sort, també us tinc a vosaltres amics relataires que m'ajudeu a trobar-me en mi mateixa i perquè no dir-ho, a desconnectar!!
Una gran abraçada estiuenca, fresca i lleugera, desitjo de tot cor que algun dia pugui ser real!
Núria
-
JO ambé[Ofensiu]Josoc | 28-04-2011
em cosiro ua àvia atípica com tu. El meu primer nét va néixer quan el meu fill petit tenia dos anys.Tinc 4 fills, 7 néts un imig besnét. mai he conegut els meus avis!
-
Homenatge [Ofensiu]Nonna_Carme | 20-04-2011 | Valoració: 10
ben merescut a totes les àvies que, tan sols amb la paga de l'amor, (el més important de tot) ja en tenien prou.
Avui, de moment, no tinc temps per a més comentari.
Una abraçada, Teresa. -
Protesta-homenatge[Ofensiu]nuriagau | 18-04-2011
Un fresc poema de protesta que, al mateix temps, pot servir d’homenatge a una generació de dones que han protagonitzaren activament la història d’una forma transparent.
Núria
Valoració mitja: 10
l´Autor
86 Relats
397 Comentaris
83869 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
Sóc una iai atípica, de 71 anys.., només...(què és això comparat amb l'eternitat...???)Sóc de Barcelona, del barri de Sants. I sóc tan rebel i esgarriacries, que no caso amb cap dels esquemes de. DONA, MARE, IAIA...ortodoxos...En fi, que "esguerro els patrons i els clixés" que dóna gust..(més aviat dóna disgust..a molts)
Felíç d'exercir de mestre...37 anys...M'enamoren els nens, la poesia i passejar-me per aquest espai fascinant de Relats.. M'omple de joia i "bon rotllo" trobar-vos per sorpresa, en el meu passeig atípic i desenfadat, NO propi d'una iaia que hauria d'estar pasant el rosari i fent "mea culpa" pels seus pecats...
Aquesta és la 1ª part de la meva, arrebatadora, impactant -és broma, eh?-, vida.