Cercador
La trucada
Un relat de: no hi sócDe repent una trucada totalment inesperada i sorprenent, no se l'esperava per res del món, però al mateix temps la desitjava amb tota la seva ansietat, sentir el soroll del mòbil, agafar-lo i veure qui és, qui l'està trucant, i li apareix un somriure al seu rostre, respon la trucada d'una manera natural, fent veure que no l'esperava que el truqués, i que en realitat des de que s'ha despertat aquest matí ja ha pensat a veure a quina hora el trucaria. Penja el mòbil, la trucada s'ha acabat, l'objectiu del dia d'avui al aixecar-se s'ha fos, ja està fet; lo que tan desitjava des de ja feia uns dies ja està passat, aquest vespre el veurà un altre cop. Fins que arribi aquest moment no té res més a fer, simplement que el rellotge marqui l'hora per poder marxar, ja no cal que estigui la resta del dia al costat del telèfon, ja no espera cap més trucada, ja ningú més trucarà. Just quan esta apunt d'arribar el moment de sortir de casa, li torna a sonar el telèfon, potser se n'ha penedit, s'ho ha pensat un altre cop i ha canviat d'idea; i abans de contestar mira qui és, li sorprèn i sense voler dibuixa un somriure a la seva cara, contesta, parla, és un amic que la necessita i s'havia que si la trucava li respondria, penja, ho deixa tot i es dirigeix cap a casa seva per arribar-hi lo més aviat possible encara que l'últim que li ha dit és que no calia que hi anés.
l´Autor
![Foto de perfil de no hi sóc Foto de perfil de no hi sóc](/imatges_autors/450185.jpg?rnd=1962877771)
11 Relats
10 Comentaris
10344 Lectures
Valoració de l'autor: 9.75
Biografia:
Vaig néixer ja fa uns anyets exactament el 1986, he de dir que des de sempre he estat de números, d'aquí el motiu pel qual els meus relats poden ser una mica....Vaig començar a escriure, quan de petiteta hem van regalar un diari personal, i ja fa uns anys que vaig començar a escriure els petits assaigs que estic publicant per aquí. Aquests petits relats són fruit de que en l'escriptura, encara que no sigui una de les coses que s'hem donin millor, he trobat un petita escapatòria en els mals moments. intentar plasmar en un escrit allò que hem passa per dins, moltes vegades no ho aconsegueixo, però per mi és com una petita teràpia, que molts cops, hem funciona.
Doncs res més per part meva simplement que gaudiu dels relats que hi ha per aquí i no deixeu mai d'escriure!!