Cercador
La família perduda
Un relat de: REGORLa família perduda
Hi havia una vegada un mar en el pati del meu col·legi, amb una raça de peixos molt grans. Entre els peixos que allà hi havien, estàvem nosaltres i ens diferenciàvem per una polsera verda. Vivíem plegats, jo, el Roger, l'Empar, que és la meva mare i el meu pare Ferran. Ens estàvem en uns coralls en els costats de les escales del mar, amb una barra per agafar-se. Fins i tot teníem peixos carnívors d'alta seguretat per atacar els peixos dolents que ens volien agafar per fer de treballadors.
Un dia vàrem veure un peix dels dolents i vàrem fer una emboscada, aquesta era; ens posaríem a la barra i sortirien els peixos de seguretat. I així ho vàrem fer, però el pla no va sortir com volíem. Resulta que no era un, ells eren molts i primer van agafar a la mama. Els peixos dolents ho van fer molt ràpid. El dia següent vàrem fer el mateix, però sense la mama, i es van endur el papa, i jo em vaig quedar molt sol, i me'n vaig anar pel bosc marí. Allà van passar molt ràpids els anys, i un dia va venir un coronel dels peixos dolents, però ell va ser molt bo amb mi perquè estava sol i em va portar a la base secreta dels peixos dolents. Un cop allà vaig tenir la sensació de què no eren tan dolents, gràcies al coronel, que es deia Llagosta.
Amb ell vaig jugar a nedar molt ràpid. M'havia dit que no podia passar d'una porta i jo encuriosit vaig voler saber què hi havia, llavors ell m'hi va portar. A dintre hi havia un peix i li vaig veure una polsera verda i vaig cridar ven fort, papa!!! Vaig anar cap a ell i li vaig fer una forta abraçada. Al cap d'una xerrada vaig veure una senyora peix i vaig notar que era la meva mare, també vaig anar cap a ella i li vaig fer una forta abraçada. Desprès de parlar vam decidir de tornar a viure normal a la nostra casa i amb la gran fortuna dels papàs que havien ajuntat treballant pel coronel. Més tard el coronel Llagosta va dir que no volia, però nosaltres el vam convèncer. Vam sortir tots de la base i va explotar, ens vam acomiadar del coronel i vàrem tornar amb ell a casa. Vàrem viure feliços i vàrem menjar anissos.
Vet aquí un gos aquest conte ja s'ha fos, vet aquí un gat i aquest conte s'ha acabat.
Roger d'Armengol / Febrer 2009
Comentaris
-
No puc deixar...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 25-04-2010
No puc deixar passar més dies sense dir-vos, a vosaltres els set autors que veu fer realitat Els contes dels més petits de relatencatala.com (estepa3, güitxi, Hannah, ponni, REGOR, Safir i uanra) que em va fer molta il·lusió veure con signàveu els vostres contes. Espero que no oblideu aquest Sant Jordi... el primer, potser, de la vostra futura vida literària...
Un petó ben fort!
-Joan-
-
SANT JORDI 2060[Ofensiu]nuriagau | 24-04-2010
Aquest és el Nanorelat que he presentat amb el tema Sant Jordi 2060. Si aquest comentari el llegeix algú d'aquí 50 anys, que comprovi si la realitat s'apropa a la meva predicció. Jo no crec que hi sigui.
Gran èxit a la paradeta d'RC
Estepa3, güitxi, Hannah, ponni, REGOR, Safir i uanra signaran molts exemplars del llibre "Els contes dels més vellets de relatsencatala.cat".
REGOR, aquest comentari també et pot servir per enllaçar amb les pàgines dels coautors de la teva primera publicació.
Segueix escrivint,
Núria
-
M'havia...[Ofensiu]violetaclara | 15-03-2009 | Valoració: 10
M'havia descuidat la valoració!
-
Tornar...[Ofensiu]violetaclara | 15-03-2009
Tornar a casa sempre senta bé! M'ha agradat molt el teu relat! Segueix així REGOR!!!
violetaclara -
hola [Ofensiu]somriurem | 21-02-2009 | Valoració: 9
El conte de la familia perduda m'ha encantat.
A mi m'agrade.n aquestes histories del mar.
adéu maco David -
M'ha agradat[Ofensiu]uanra | 17-02-2009 | Valoració: 10
M'ha semblat divertit fer un conte d'un somni, un dia també en faré un.
Molt bé! Moltes felicitats! -
M'ha agradat[Ofensiu]uanra | 17-02-2009 | Valoració: 10
M'ha semblat divertit fer un conte d'un somni, un dia també en faré un.
Valoració mitja: 9.75
l´Autor
![Foto de perfil de REGOR Foto de perfil de REGOR](/imatges_autors/694014.jpg?rnd=2019584897)
13 Relats
107 Comentaris
24416 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83