Cercador
He tornat a fer-ho...
Un relat de: jOaneTaHe tornat a fer-ho. Sí, ja ho sé, no ho hauria d'haver fet... però no he sigut lo suficientment forta com per aturar la meva necessitat.
Sé que t'he fallat i que ara ets amb mi acariciant-me per consolar-me, no et veig però et noto...els pèls dels braços se'm mouen lleument i sé que ets tu, que m'agafes per fer-me saber que ets aquí i que m'has vist fer-ho.
Perdona'm, no volia caure-hi de nou, però tot això m'està gros, tinc quinze anys i porto una vida massa dura i amb massa solitud. Perdona'm per no saber controlar-me i repetir aquell disbarat, em va costar moltíssim deixar-ho, tu ho saps.
Vaig fer-ho per ell... i ara, què? ell està ficat dins aquest món, em deia que ho deixàs que això em mataria i ara és ell qui s'està matant. Per què hauria de lluitar jo contra aquest desig si ell no ho fa?
Jo també ho necessito, no soporto sentir-me així... Tu saps com em sento, ho saps perquè tu també ho vas viure, veig com la gent em mira i sent oi per el que veu, veig com la gent es compadeix de jo fins que explota i surt a la llum que m'odien per com sóc...No puc més padrina! No puc!
Saps lo pitjor de tot? m'he sentit genial després de fer-ho, he tornat a notar aquella sensació de benestar, m'he vist bé davant el mirall i feia mesos que no ho aconseguia...però sé que no està bé, i que me n'he de sortir de nou...però com? no tenc forçes per res, només tenc ganes de dormir...dormir i no despertar.
Comentaris
-
àNiMs[Ofensiu]just one breath | 29-01-2007 | Valoració: 10
Un relat molt profund, de veritat. Has de lluitar que segur que hi ha gent que t'estima moltissim ;). I si ja has aconseguit deiar-ho una vegada, tot i que has tornat a recaure, ho pots aconseguir. Venga, ha tirar endavant!
MoLtS dE pEtoNeTs pReCioSa!!
nOriTa
l´Autor
![Foto de perfil de jOaneTa Foto de perfil de jOaneTa](/imatges_autors/392574.jpg?rnd=1865170387)
88 Relats
217 Comentaris
117832 Lectures
Valoració de l'autor: 9.56
Biografia:
Sóc una noia mallorquina que lluita per aconseguir els seus somnis.Treballo per tenir diners.
Estudio per tenir un futur.
Lluito per no perdre les forces.
Hi ha cops en que els diners no em basten pel que vull i veig com el meu somni s'ha de veure aplaçat... a cops un any, altres dos... la qüestió és que potser de tant d'esperar el somni es faci miques.
Hi ha cops en que estudiar es converteix en una tortura. Sé que puc tenir les notes que vulgui si m'hi poso de veritat, però què passa si no em ve de gust cercar-me un futur?
Hi ha cops en que per molt que lluiti les forces no em basten. Són aquests moments en que acudeixo a un bolígraf i un paper per deixar anar els dits i entendre el que sento llegint les meves paraules.
Sóc rara.
Sóc diferent.
No sóc perfecte.
No sóc com la gent.
--------------------------------
Fa temps que no escric ja que les paraules no em surten, sembla que amb el temps els sentiments s'hagin quedat petrificats i agafats als versos que abans creaven...
Vull tornar a escriure i sé que per fer-ho em cal llegir i familiaritzar-me de nou amb la pàgina, penso que només als grans poemes i relats i puc trobar l'espurna que em faci agafar de nou bolígraf i paper per escriure i escriure.
Últims relats de l'autor
- somia i guadeix de la vida
- La meva llengua
- Cada somriure em remou la consciència
- El nostre primer petó
- Realitat dins un somni
- A Tu que vas abandonar-me
- Cercant-te dins l'infinit
- Em mereixia més...
- Desesperació
- Ets aquell que...
- Prometo tancar els ulls i recordar el que vas ensenyar-me
- Obra'm un nou món
- Ells... jo
- Paraules gelades...
- Laia, desperta't! (III)