Cercador
El trànsfuga
Un relat de: perunforatDesencantat pel maltractament físic i psicològic dels menuts, va prendre una decisió dràstica.
Un immortal ferit i humiliat, assetjat pel desgast de il·lusions i rebutjat per una innocència ja diabòlica. Expert, sense títol, en odontologia i ortodòncia, havia perdut tota la motivació que li calia per seguir formant part del folklore tradicional. Anys d'experiència recollint dents. Les netejava d'arrel, les polia amb una pasta dental i seguidament les catalogava i endreçava pel seu topogràfic. Un cau ple de petits prestatges que recollien una habitació pestilent, fosca i plena d'humitats. Tot i els triennis acumulats i la lleialtat del ratolí, les subvencions dels màgics mai arribaven pels més necessitats. Ara invertien en borsa, merchandising i les males llengües deien que eren distribuïdors de material bèl·lic. Res era màgic, era tot tan real i sanguinari com la vida. Ja no interessaven els vells mites.Feia anys que no anava a cap convenció, no es relacionava amb gent del mateix ofici. Estava sol, ben sol.
Va deixar de fer visites a domicili, així s'estalviava les riotes del menuts cada vegada que apareixien de sota el llit per donar-li un ensurt de mort. Gasos congelats inflamables, verins (el que més arsènic i cianur), peròxids orgànics, armes de foc i explosius, substàncies infeccioses, burles desmesurades... El ratolí havia desitjat tantes vegades ser mortal...El mataven, remataven, però ell amb l'ajuda divina s'aixecava com podia amb la cua entre les cames i un "mecagontot" entre les dues enormes dents que el caracteritzaven.
Es va tancar amb pany i clau al seu cau, va cremar tot l'inventari deontològic i va decidir fer un canvi de partit. Ser partidari del PNdC (Partit Neutral del Cel) era un tipus de vida però ja no coneixia ni la campanya electoral. Havia llegit alguna cosa sobre el PdI (Partit de l'Infern) grans promeses per a tots aquells que es mereixien un bon infern. Així doncs el seu objectiu era clar: guanyar-se'l.
Com a bon ratolí tenia una biblioteca de llibres usats, que mai havia llegit. Però el seu instint l'havia portat a ser un col·leccionista neuròtic de documents que classificava i indexava amb afany protector. Va fer una selecció d'algunes novel·les d'autors com Poe, Capote, Hammett, Chandler i un repertori exhaustiu de llibres d'anatomia. Un cop instruït es va posar mans a l'obra. Es deixaria portar per l'olor a por, pels crits ensordidors de l'insomni i els plors trencadissos de la nit. Allà cometria els seus sanguinaris assassinats, fins guanyar-se l'infern.
-"Extra, extra....Assassinats encadenats, es parla de l'Assassí Dentista. Extra, extra...."
Després de nits senceres de vigília, sang i fetge, el ratolí va creure necessari enviar un burofaxextramón a terres subterrànies, no sabia si a l'infern havien rebut les notícies dels seus excèntrics assassinats.
Va rebre contesta ràpida, un sobre flamejant amb olor a sofre va aparèixer de cop:
-Vols ser dels nostres? Baixa. Formaràs part del DIAI(Departament d'Investigació per Acabar amb la Il.lusió). Tens el número de carnet 34.0005 INF, identifica't a secretaria.
El ratolí es va fer un enorme cucurutxo amb cartolina per posar-se'l al cap, havia llegit poc del KKK, una societat secreta estat-unidenca, però suficient com per saber que aquest complement el faria guanyar punts.
Comentaris
-
...[Ofensiu]Dr. Livingstone | 30-04-2010
Ei, és un molt bon relat !
Molt original i sobretot molt divertit. M'agrada la utilització que fas de les sigles, em recorda els comics de Mortadelo amb la T.I.A ( "Técnicos Investigación Aeroterraquea" ) i seva organització rival : la A.B.U.E.L.A ( "Agentes Bélicos Ultramarinos Especialitas En Lios Aberrantes" ).
En general trobo que el relat està molt bé. Algun detall crític? Bé la menció del KKK al final trobo que queda una mica gratuïta. I al principi, les dues frases
"Desencantat pel maltractament físic i psicològic dels menuts, va prendre una decisió dràstica. Un immortal ferit i humiliat, assetjat pel desgast de il·lusions i rebutjat per una innocència ja diabòlica "
potser podrien muntar-se en una sola per tal de situar més ràpidament al lector ( això és una mania meva ). Per exemple :
"Un immortal ferit i humiliat, assetjat pel desgast de il·lusions, desencantat pel maltractament físic i psicològic dels menuts i rebutjat per una innocència ja diabòlica, va prendre una decisió dràstica."
Ei que tot això són apreciacions personals! Però m'agrada intentar aportar alguna cosa als relats que s'ho valen.
Salutacions.
-
Impressionant[Ofensiu]Capità Borratxo | 15-02-2008 | Valoració: 10
No havia llegit mai res teu, però arrel del teu comentari m'he endinsat una mica en els teus darrers relats. M'enganxa la teva prosa, que et fa sentir atret per la història plena de detalls d'ironia.
Enhorabona pel relat! -
Ai, ai!, el ratolinet![Ofensiu]rnbonet | 13-02-2008
Original -com menjar espàrrecs als fons de la mar-; personalíssim -escrit al mateix temps amb la destra i la 'sinistra'-; 'épatant' l'argument, el text i el personatge.
Salut i rebolica, xicona!
PS.- Del que reberes, si alguna cosa no t'agrada, la pots fer servir per encendre el foc. -
Ai, ai¡¡ que l'hem fet tornar dolent...[Ofensiu]Naiade | 11-02-2008 | Valoració: 10
Un relat molt bo que en un principi m'ha enganyat, no m'imaginava que fos un ratolí, desprès ja hi he anat caient, el que fa molts anys em portava regalets a canvi de donar-li les meves dens.
Te una riquesa de coneixements on desplegues temes d'actualitat que denoten que estàs al dia i una originalitat que fa que me'l emporti a favorits.
Una abraçada
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de perunforat Foto de perfil de perunforat](/imatges_autors/457002.jpg?rnd=675429975)
93 Relats
284 Comentaris
96323 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
Jo sóc així com sóc com el títol de Jaques PrévertSóc remolc de l'era
cendres calcàries de sabors
engrunes de silencis
i penyora de colors
Sóc herba mullada
d'olor de llocs
fiblar de pells
i l'enyor d'uns pocs
Sóc aire comestible
pintant oxigen amb els dits
mans d'argila humida
de sols, dies, llunes i nits
Sóc cargol treu-banya
un patufet a la panxa del bou
caputxeta entremaliada
i un calamar a dins d'un pou
Sóc un llibre a mig escriure
amb llapis de carbó
tint de blanc sobre fons negre
lletra de pal i cançó
Sóc pedra de tartera
marca d'aigua de paper
muntanyes de somriures
sota al vol d'un esparver
Sóc el que sóc
No sóc res més
D'amunt i avall
De més i menys
De poc o molt
De tot o res
http://correctellegiblebarat.blogspot.com/