Cercador
El joc de l'amor
Un relat de: sensecorÉs avui quan puc dir que soc totalment infeliç,
entre plors i petons el meu cor et vaig entregar
mentres tu abraçant-me em vas dir que mai em podries deixar.
He de fer cas del que hem diuen?
T'he de oblidar?
Digam amor meu com has pogut fer-me tant de mal.
Potser es una señal de que no som tal per a qual,
pero l'únic que se es que no et trec del cap.
Són les cinc del mati i aqui estic plorant
esperant que tornis per poderte besar.
Podrà passar el temps pero mai t'acabare d'oblidar,
es que has sigut lo millor que m'ha pogut passar.
M'has trencat el cor
pero encara et segueixo estimant,
diga'm que encara sents el que senties abans,
si es així podrem tornar a aquest joc que es l'amor.
Comentaris
-
...dur[Ofensiu]Ledesma Luna | 11-10-2006
Suposo que deus estar farta de que tothom intenti donar-te ànims sense resultat, farta de que et diguin que l'has d'oblidar quan per a tu es impossible, i farta de que et diguin que t'entenen i comprenen aquest dolor teu quan per a tu es imposible que entenguin la grandària de la teva decepció i de la teva amargor, i jo no t'ho diré perque sé que si et possés aixó et quedaries = de dolguda, però el primer que has de fer, es acceptar la realitat i intentar aillarte, no preguntis per ell, no vulguis saber que està fent ara que no està amb tu no miris el móvil amb desesperació esperant trobar un missatge en el que et digui que ha comés un error, si aconsegueixes fer-ho, jo faria el seguent (potser t'estic soltan un rollo que no t'interesa però es el que li diria a cualsevol amiga meva) averigua quina era la necesitat que et va crear aquella persona en el teu cor per a que et sigui imposible oblidar-lo, i quan la sàpigues, llavors omplela, "satisfácela" fins que la necesitat desaparegui o almenys disminueixi, sembla imposible, jo encara no ho he aconseguit però és possible.
De vegades és més fàcil obrir-se a una extranya, si necesites xerrar : annita_nereida@hotmail.com. -
trist...[Ofensiu]diesi | 11-10-2006 | Valoració: 10
Trist... molt trist. Ara entenc perquè et fas dir "sensecor". Espero que d'aquí a poc algú et dongui el seu.
b#NaT#b
l´Autor
![Foto de perfil de sensecor Foto de perfil de sensecor](/imatges_autors/379548.jpg?rnd=1578173125)
150 Relats
160 Comentaris
193869 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
Vaig néixer el 15 de novembre de 1989 a Granollers (aprop de Barcelona). Als dos anys vaig anar-me'n a viure a un poblet perdut per Tarragona i vaig passar allà tota la meva infància. Als 12 o 13 anys vaig tornar cap a el poble del qual vaig pirar quan tenia dos anys i mira aquí estic.Passo tots el caps de setmana a Barcelona. Que si de festa per aquí, que si fer una volta, que si anar de compres...en fi m'encanta la ciutat de Bcn.
Tinc una personalitat que hem caracteritza molt ja que no em tallo gens a l'hora de dir les coses i no em tallo amb la gent que no conec. Hem considero molt alegre i diuen que sóc molt simpàtic.
Últims relats de l'autor
- Persones tòxiques
- Humanitat
- Estem fotuts
- Por
- Por
- Us convido a ser feliços
- Sempre...
- El temps ha passat i segueixes en el mateix lloc de sempre
- Aprenem amb els danys, i no amb els anys.
- Temps, llocs i circumstàncies...
- Rutina a l'any 2013
- És tan difícil...
- Mil motius
- As de piques
- Melodies que narren la teva vida