Cercador
CARN DEL MEU PENSAMENT
Un relat de: aurora marco arbonésTu ets el meu personatge.
Ets fang a les meves mans
i carn del meu pensament.
T’he creat sobre paper
per a sortir del meu “jo”,
per desplegar les vivències
que mai no podré assolir.
Per mi respires i vius,
tens sentits i sentiments,
tens forma, nom i llenguatge,
passat, present i futur.
Puc fer que visquis l’amor
o ploris la soledat.
Et puc fer un gran potentat
o potser un pobre indigent.
Et puc fer viure aventures
en terres d’arreu del món
i gaudir de meravelles
de les que mai gaudiré.
Però mentre et vaig creant
jo seré la teva ombra.
Com a fill al que he parit,
patiré quan tu pateixis
i riuré el teu propi riure.
Em perdré pels laberints
del teu trajecte marcat
fins que ja surtis de mi,
que et deixaré en llibertat
per a seduir el lector.
Tu ets el meu personatge.
Ets carn del meu pensament.
Aurora Marco –
Comentaris
-
Realitat i ficció[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 05-06-2017 | Valoració: 10
Els personatges que crees en els teus escrits poden ser realitat o ficció. Ara bé, encara que siguin un retrat d'una realitat, tu i tots els escriptors sempre hi posem el nostre granet. Aquell parent, aquella parella, aquell amic que volem retratar realment sempre té el nostre punt de vista subjectiu. Quan estudiava a la Facultat de Ciències de la Informació o Periodisme, sempre insistien en que els escrits d'un periodista sempre són subjectius, encara que la intenció sigui de ser objectiu. En la poesia passa el mateix i està molt bé. Gràcies per fer-me pensar una mica. Una forta abraçada, Aurora!
Aleix
-
Mots amb vida[Ofensiu]brins | 21-05-2017 | Valoració: 10
"Fang a les mans" i "carn del pensament". Quines boniques i encertades descripcions de tot allò que el nostre cor crea!
És ben cert que un escriptor pot engendrar vida per mitjà, tan sols, de paraules i de sentiments, però no tots ho aconsegueixen...Tu sí, Aurora. Felicitats!
Una abraçada,
Pilar
-
No sé ben bé com t’ho fas...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 19-05-2017 | Valoració: 10
No sé ben bé com t’ho fas, que mai em deixes indiferent. M?ha agradat força... i agraeixo a tapisser que t’hagi motivat a escriure aquest poema.
—Joan—
-
Ver[Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 12-05-2017 | Valoració: 10
Hi ha moltes menes de solituds...., alguna d'insuportable. Però hi ha una que és bella, emotiva, dolça, sensual, creativa i no cal dir acompanyant! Aquesa és la que fa possible que hom estigui en permanent conexió amb el nostre Jo intern i de retruc amb tota la infinitd del mon invisible que és d'on emanen totes les crea-acions mentals que un cop pasades pel sedàs humà esdevenen matèria visible, tangible o tal volta audible... segons, és clar!, el suport físic del qual emanin. Tot això ve a torn al que em suggereix el teu magnífic poema.
-
És cert.[Ofensiu]tapisser | 11-05-2017 | Valoració: 10
És cert i així ho vull creure.
Jo no sé escriure, però m'agrada inventar, i xerrar, potser per això explico les coses com les diria.
Potser per això, tants i tants companys "relataires", seiem davant d'un no res i en fem una història.
Potser per això amb un grapat de fang fem personatges, cabòries i mils de pensaments.
Potser per això.
Gràcies, companya.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de aurora marco arbonés Foto de perfil de aurora marco arbonés](/imatges_autors/719994.jpg?rnd=71358249)
215 Relats
1941 Comentaris
255334 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Diuen que tinc sentit de l'humor. No cal que m'ho diguin, ho sé. I no és pas una qüestió de genètica, ans al contrari, ja de bon principi vaig mamar l'unamunià sentiment tràgic de la vida. Però vaig desenvolupar el sentit de l'humor com a mecanisme de defensa. És el meu as guardat dins de la màniga. He passat la major part de la meva vida en les aules bregant amb adolescents, i no he pogut practicar massa aquesta qualitat, tot i que n'he practicat d'altres, tant o més importants.Un mal dia vaig caure a l'infern i m'hi vaig passar una temporadeta però no em va agradar gens ni mica i no penso tornar-hi ni de visita.
Les meves millors amigues són les paraules, elles i jo ens ho passem força bé, riem, deixem caure unes llagrimetes si cal i ens sentim agermanades per un interès comú: explicar històries, en prosa o en vers.
Últims relats de l'autor
- DILLUNS TRIST
- NO TOQUEU EL NOSTRE JOVENT
- TSUNAMI DEMOCRÀTIC
- JA HEM ESBORRAT EL CAMÍ DE TORNADA
- EL PINXO DE LA POBLA 3
- EL SETÈ DE CAVALLERIA
- HE D'ATURAR EL MÓN
- TU ETS EL MEU PIGMALIÓ
- DECLAREN ELS PIOLINS
- ANECDOTARI ESPERPÈNTIC DEL 20 -S
- EL JUDICI DE LA VERGONYA 2
- EL JUDICI DE LA VERGONYA
- CARME FORCADELL: UNA DONA ADMIRABLE
- EL MINISTRE TIQUIS MIQUIS
- PERÒ NO S'OBREN LES PRESONS