Cercador
Avui m'he adonat
Un relat de: sensecorAvui m'he aixecat i m'he adonat que em queden encara moltes coses per fer... M'he aixecat i he tornat a recordar els meus somnis... somnis en els quals la gent es mira a la cara i és capaç de dir T'estimo... somnis en els quals la gent no jutja sinó que dóna oportunitats...Avui m'he aixecat i m'he adonat que si posem un poc de la nostra part podem viure en un món millor... M'he aixecat i he recordat que no és casualitat que jo hagi nascut... que tinc unes metes i somnis propis... que he d'intentar superar-me dia a dia, i donar sempre el millor de mi...Que he de ser d'ajuda per a aquells que ho necessitin, i no riure d'aquells dels quals es burlen... Que tots som persones i tenim el dret a ser tractats de la mateixa manera... que ningú és millor que ningú...I miro al meu al voltant i l'única cosa que veig és un món ple de rencor i egoisme... i que no coneix l'amor... Un món que s'enganya a si mateix dient-se que hi ha coses més importants que l'amor... que les modes, els diners, les persones... tot és passatger...Però no m'importa, perquè em queden els meus somnis... i sé que si m'ho proposo podré influir en ell i que la meva vida haurà servit d'algo...Perquè ningú decideix qui sóc ni què he de fer... aquesta part em toca a mi amb l'ajuda dels meus amics, que m'aconsellen sempre...Perquè els somnis són importants, i es que sense ells no em queda gens... Perquè no és més pobre el qual menys té... sinó el que menys desitja...
l´Autor
![Foto de perfil de sensecor Foto de perfil de sensecor](/imatges_autors/379548.jpg?rnd=2067228234)
150 Relats
160 Comentaris
193869 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
Vaig néixer el 15 de novembre de 1989 a Granollers (aprop de Barcelona). Als dos anys vaig anar-me'n a viure a un poblet perdut per Tarragona i vaig passar allà tota la meva infància. Als 12 o 13 anys vaig tornar cap a el poble del qual vaig pirar quan tenia dos anys i mira aquí estic.Passo tots el caps de setmana a Barcelona. Que si de festa per aquí, que si fer una volta, que si anar de compres...en fi m'encanta la ciutat de Bcn.
Tinc una personalitat que hem caracteritza molt ja que no em tallo gens a l'hora de dir les coses i no em tallo amb la gent que no conec. Hem considero molt alegre i diuen que sóc molt simpàtic.
Últims relats de l'autor
- Persones tòxiques
- Humanitat
- Estem fotuts
- Por
- Por
- Us convido a ser feliços
- Sempre...
- El temps ha passat i segueixes en el mateix lloc de sempre
- Aprenem amb els danys, i no amb els anys.
- Temps, llocs i circumstàncies...
- Rutina a l'any 2013
- És tan difícil...
- Mil motius
- As de piques
- Melodies que narren la teva vida