Cercador
Aigua bullent sobre les espatlles
Un relat de: CirerotVaig arribar fins al cotxe. Tenia la roda del darrera punxada. Em vaig recolzar a la portella del maleter i vaig cordar-me la jaqueta. L'aire fresc de la nit tenia la puresa del cristall i contrastava amb la desolació de l'indret. Les nits són tristes de vegades, sobretot als suburbis d'una ciutat. Quan els carrers es buiden de gent i d'automòvils no queda res. Un paratge banyat per la llum malaltissa dels fanals, la duresa de l'asfalt i les voreres brutes, les persianes de metall dels comerços i algun gat silenciós rebuscant entre les escombraries.
No tenia ganes de canviar la roda. Vaig apagar el cigarret i vaig enfilar el camí de tornada amb un pensament enganxat als talons. Per primera vegada se'm feia evident que l'absència d'algú era molt pitjor que la pròpia soledat. Jo la trobava a faltar a cada segon del dia i d'alguna manera sabia que ella no sentia el mateix. No parava de preguntar-me què teníem en comú. Ella era una dona encantadora, vital i amb inquietuds i jo era un desposseït recalcitrant.
Vaig arribar a casa. La gata em va rebre amb efusió. Estava en zel i ho demostrava al mascle equivocat. Vaig obrir l'aixeta i em vaig treure la roba. Vaig entrar a la dutxa amb l'esperança que l'aigua bullent s'endugués una part de l'agonia. Mai durava gaire però sempre hi ajudava. Va sonar un telèfon. Potser era el meu o potser el dels veïns, feia de mal dir però no m'importava. El món podia esperar.
Comentaris
-
Molt bones descripcions que recorden[Ofensiu]Romy Ros | 01-03-2010 | Valoració: 10
qualsevol relat de novel.la negra urbana. He passat una bona estona llegin-te i m'ha agradat molt!
-
Com 'allan'...[Ofensiu]rnbonet | 19-02-2010
...se m'antoixa que hi ha, mig amagades, pàgines de còmic policíac, de misteri, amb una vinyeta-imatge per cada frase.
M'agrada, però, l'estil, inconfusible, esquemàtic, ple.
Salut i rebolica!
l´Autor
Últims relats de l'autor
- Cançó de bressol
- Comiats
- Lirisme latent
- Setmana Santa i demés
- 501319km
- Ens
- La màquina d'escriure ha estat bevent, no pas jo!: (XIII) 'La soca d'arbre'
- Càmping qui pugui
- Cor
- Clau de sol
- Pedres a les butxaques
- Betty
- La màquina d'escriure ha estat bevent, no pas jo: (XII) 'Cants de sereno'
- Onzena hora
- Aftermath