Cercador
Vides esborrades
Un relat de: MartinaHLlavors va recordar el somni i a l’obrir la mà, duia la mateixa goma d’esborrar que havia somiat.
I mentre es pessigava per veure si encara dormia, no va dubtar un moment. Es va encaminar cap al jardí, decidida a seguir els passos de la manera exacte a la que ho havia fet en el somni.
Encara amb la incertesa de que estigués dormint, va córrer convençuda a fer el que es proposava. No podia perdre un segon pensant, no podia perdre l’oportunitat.
Un cop al jardí va començar a desenterrar just al costat del pi, al mateix lloc del somni.
I amb les mans ja ensangonades va trobar el farcell. El va desembolicar i allà estava, el llibre de la seva vida.
Es va dirigir al porxo perquè la rosada no fes malbé les pàgines.
I es va disposar a buscar aquells moments que l’havien pesat durant llargs anys i que ara era a temps d’esborrar. En trobar la pàgina, va començar a esborrar amb força. Mentre ho feia, recordava una altra etapa que més valdria no haver viscut, i l’esborrava també. I així successivament fins que es va adonar que la goma havia quedat en res i el llibre en blanc.
Havia estat tant absorta en la laboriosa tasca, que en aixecar la vista se’n va adonar que no estava al porxo i que davant no hi tenia absolutament res.
Es va aixecar i, va caure al buit.
...
La mare primerenca acabava de parir. I entre la sang i les restes uterines va poder veure el seu nadó.
Tenia les galtes rosades. Però el que més li va cridar l’atenció va ser aquella mirada. Estranyament va néixer amb els ulls oberts; uns ulls que reflectien tota una vida d’experiència. Seria la seva imaginació, es va dir.
Va subjectar la criatura amb fermesa i li va xiuxiuejar: “Avui comença el teu primer dia de tota una llarga vida. Si erres, no pateixis. Tan sols forma part de la teva existència, única i irrepetible.” I li va semblar que el nadó feia un somriure sarcàstic...
http://blocmartinah.blogspot.com.es/2013/01/vides-esborrades.html
Comentaris
-
EDGAR COTES I ARGELICH[Ofensiu]MartinaH | 07-11-2014
Jo penso com tu però no em negaràs que no tindries certes temptacions de desenterrar-lo, i ves a saber... :)
Moltes gràcies, Edgar!
-
ALES DE FOC[Ofensiu]MartinaH | 07-11-2014
Totalment d’acord amb tu. La vida és tot això que dius, i molt més.
Entrebancar-se per tornar-se a aixecar i aprendre de cadascun dels errors...
Gràcies!
-
Bo![Ofensiu]Edgar Cotes i Argelich | 04-11-2014
M'ha semblat original el gir que has donat a la història amb el naixement del nadó. Si tingués aquest llibre el tornaria a enterrar novament i no esborraria res de res, perquè al cap i a la fi nosaltres mateixos som la suma de tot el que vivim, ja siguin vivències, encerts o errors. Felicitats pel relat!
Edgar -
vides[Ofensiu]ales de foc | 04-11-2014 | Valoració: 9
vida és errar. Compartir, perdonar. Oblidar...En certs moments tots voldríem la teva goma..però llavors no aprendríem dels errors.
La vida és per viure. Llarga vida.
-
AVERROIS[Ofensiu]MartinaH | 04-11-2014
Certament és del tot impossible esborrar res del que hem viscut. O en tot cas seria tasca de l’oblit que no acostuma a fer-nos massa cas.
I sí, al cap i a la fi som el que som gràcies també als nostre errors. Però és clar, això no treu de somiar una mica... :-)
Moltes gràcies per la lectura i comentari!
Una abraçada.
-
Crec...[Ofensiu]AVERROIS | 04-11-2014 | Valoració: 10
...que hi hauria gent que també voldria esborrar parts de la seva vida, però això és impossible. La vida és un recull de errors i alegries. Cada segon un és una mica més savi. Encara que si tornessim a viure una i un altra vegda la nostra vida segurament tornaríem a equivocar-nos.
Un molt bon relat per rumiar una mica, si senyor!
Una abraçada.
l´Autor
![Foto de perfil de MartinaH Foto de perfil de MartinaH](/imatges_autors/1038538.jpg?rnd=24042395)
11 Relats
21 Comentaris
8115 Lectures
Valoració de l'autor: 9.67
Biografia:
Un racó en el que es permet somiar. Tanca els ulls i estén les ales...http://blocmartinah.blogspot.com.es/