Cercador
Senyor, aquesta pregària...
Un relat de: prudenciSenyor, aquesta pregària
Que sigui escoltada
Encara que jo la llenci al vent
En lloc d´ el cor.
Es amor, i sense fi
Com tu en la teva inmanència
I és llençada a la absència
Que sento de tu , Pare meu..
He voltat damunt la ciència
He begut de el teu vi
I la teva companyia
S´ ha convertit en camí
Però l´ aire que ara m´ agita
No em deixa sentir el cor
I les coses de l´amor
S´em fan greus
I mal portades
I penso moltes vegades
En que la vida que has dat
S´ha posat en un costat
I a mi em queden les deixalles
Perquè t´has anat de mi ?
Perque no m´escoltes ara ?
Perquè m´has dat un camí
Si tot és de buit encara?
Perquè m´has dat una flor,?
Perquè m´has dat una fada?
Si el meu cor i el meu amor
Són dins una cosa estranya?
Potser és que em vols al teu cor,
Morada que mai no enganya.
l´Autor
![Foto de perfil de prudenci Foto de perfil de prudenci](/imatges_autors/30644.jpg?rnd=1129630688)
344 Relats
255 Comentaris
358683 Lectures
Valoració de l'autor: 9.69
Biografia:
Reneixo com el bosc, sóc el camí, us porto fins la llum, demà què direu de mi.Últims relats de l'autor
- La cova de l´Arc de Sant Martí
- Pluja de pau
- Tot just estem començant
- Llençol blau
- Natura
- Sonets encadenats
- S´ha acabat
- Or potable
- Mentre rego les llambordes
- L´home de la genollera roja: ultim: Addenda
- L´home de la genollera roja VIII
- L´home de la genollera roja VII
- L´home de la genollera roja VI
- L´home de la genollera roja V
- L´home de la genollera roja IV