Cercador
L´home de la genollera roja VII
Un relat de: prudenciVII
Jo sé que tu no vols que me l'endugui
aquest fill de l'amor que es diu presència teva,
però poc a poc se'n va, se'n va i em deixa
com un nadó de llum que vol tornar a ésser lliure
enllà de solituds i de paraules noves.
Deixa que se'n vagi sol, i jo al darrera a fer-lo créixer.
Igual, igual que una tempesta d'agost aquest nou dia neix i m'il·lumina.
Amb foc, amb tro i amb pluja clara camino pels camins del sempre-és-ara;
i tu en l'adéu te'n vas i penses -qui sap si...- que vols ser mare.
Sal, ara si, sal sota dels peus i al cor.
Ara sóc nou i he mort a la vida que volies.
Segueixo el camí del cor i no puc dir que no siguis a prop.
Et sento aquí i allà, i sóc fora de casa, i sóc a dintre.
Que n'ets de prop quan no vols posseir-me!
I així, molt lleu, me'n vaig i vinc, sóc com el vent, silent, suau, prim...
i tu, que ho saps, t'amagues al reducte on vas tenir-me pres;
però saps que tinc poder molt ben après de fer-te meva,
i cinc sentits per ésser al teu costat tot i essent lluny.
l´Autor
![Foto de perfil de prudenci Foto de perfil de prudenci](/imatges_autors/30644.jpg?rnd=1851252155)
344 Relats
255 Comentaris
358677 Lectures
Valoració de l'autor: 9.69
Biografia:
Reneixo com el bosc, sóc el camí, us porto fins la llum, demà què direu de mi.Últims relats de l'autor
- La cova de l´Arc de Sant Martí
- Pluja de pau
- Tot just estem començant
- Llençol blau
- Natura
- Sonets encadenats
- S´ha acabat
- Or potable
- Mentre rego les llambordes
- L´home de la genollera roja: ultim: Addenda
- L´home de la genollera roja VIII
- L´home de la genollera roja VII
- L´home de la genollera roja VI
- L´home de la genollera roja V
- L´home de la genollera roja IV