Cercador
S P A R A F U C I L E ( V I )
Un relat de: Jaume VINAIXA SOLÁ S P A R A F U C I L E ( VI )
(Nota preliminar: quan vaig escriure aquest relat encara no existia l´euro)
Al matí del tercer dia em vaig despertar a l´hora de sempre. Estava més tranquil. La teràpia del dia anterior deixava sentir els seus efectes. Si el que m´estava passant no era humà, cap força humana no ho aturaria i, per tant, el bo i millor era lliurar-s´hi, i que allò que estava escrit s´acomplís. Aquell matí, el destí m´esperava assegut al banc de sempre. Vaig seure al seu costat sense dir res.
-Molt bé, molt bé. Veig que ja hi ha pensat.
-¿…?
-Ahir estava molt nerviós. Avui el veig més relaxat.
Mefistòfil!!! Aquell home era Mifistòfil! Altra vegada el malson. Aquella cara…, aquell rictus… Jo l´havia vist abans, i ara ho recordava: Cesare Siepi disfressat de Mefistòfil a la portada d´un estoig que tenia d´aquesta òpera de Boito. S´hi assemblava moltíssim. A veure si ara resultaria que ens estàvem equivocant d´òpera i el que l´italià em proposaria, tot seguit, seria de canviar la meva ànima per la figura d´un home jove i ben plantat! Tant se val. Jo ja havia esgotat la meva capacitat de sorprendre´m.
-Acabem d´una vegada. Quant en demana per una feina?
-Perfecte! Ja veig que no haurem de parlar gaire. En el meu ofici tenen més valor les paraules estalviades que les dites. Cinc milions per cap.
Vaig poder dissimular l´ensurt.
-Pel que vaig veient, no l´ofendré tot demanant-li com ha sabut l´estat del meu compte corrent.
-Li ho agraeixo. A la vida, no pas tot li havia de resultar desfavorable.
Diana una altra vegada! Feia dos anys d´aquell cop de fortuna. Havia arribat, però, massa tard. Ara, els diners, només em permetien el privilegi de l´anonimat.
-La meitat, a la bestreta, suposo –vaig dir.
-De cap de les maneres. Només un cop enllestida la feina. Vostè és intel.ligent i li estalvio el per què.
-Transferència?
-Efectiu. Ja li diré com.
S´escolaren uns minuts. Cap dels dos no parlà.
-Té algun nom?
-He fet una llista. N´hi ha tres, de noms.
-Ja li ho havia dit, sinyor.
La hi vaig donar i la llegí molt atentament.
-Caram! Vostè apunta molt amunt.
-Són més cars, potser?
-Preu únic. La importància dels objectius rau en el què valen per al client.
El guió anava d´allò més seriós. Vaig començar a pensar si no estava anant massa lluny. El vaig mirar de reüll. Rellegia la llista. Somreia.
-Aquests noms… La justícia encara no els ha condemnat.
-Els condemno jo –vaig tallar.
-Li han robat?
-A mí, especialment, no. I, mentre no alterin el meu saldo, mai no m´ha preocupat l´ús que alguns homes fan dels diners dels altres.
-Alguna venjança?
(Nota preliminar: quan vaig escriure aquest relat encara no existia l´euro)
Al matí del tercer dia em vaig despertar a l´hora de sempre. Estava més tranquil. La teràpia del dia anterior deixava sentir els seus efectes. Si el que m´estava passant no era humà, cap força humana no ho aturaria i, per tant, el bo i millor era lliurar-s´hi, i que allò que estava escrit s´acomplís. Aquell matí, el destí m´esperava assegut al banc de sempre. Vaig seure al seu costat sense dir res.
-Molt bé, molt bé. Veig que ja hi ha pensat.
-¿…?
-Ahir estava molt nerviós. Avui el veig més relaxat.
Mefistòfil!!! Aquell home era Mifistòfil! Altra vegada el malson. Aquella cara…, aquell rictus… Jo l´havia vist abans, i ara ho recordava: Cesare Siepi disfressat de Mefistòfil a la portada d´un estoig que tenia d´aquesta òpera de Boito. S´hi assemblava moltíssim. A veure si ara resultaria que ens estàvem equivocant d´òpera i el que l´italià em proposaria, tot seguit, seria de canviar la meva ànima per la figura d´un home jove i ben plantat! Tant se val. Jo ja havia esgotat la meva capacitat de sorprendre´m.
-Acabem d´una vegada. Quant en demana per una feina?
-Perfecte! Ja veig que no haurem de parlar gaire. En el meu ofici tenen més valor les paraules estalviades que les dites. Cinc milions per cap.
Vaig poder dissimular l´ensurt.
-Pel que vaig veient, no l´ofendré tot demanant-li com ha sabut l´estat del meu compte corrent.
-Li ho agraeixo. A la vida, no pas tot li havia de resultar desfavorable.
Diana una altra vegada! Feia dos anys d´aquell cop de fortuna. Havia arribat, però, massa tard. Ara, els diners, només em permetien el privilegi de l´anonimat.
-La meitat, a la bestreta, suposo –vaig dir.
-De cap de les maneres. Només un cop enllestida la feina. Vostè és intel.ligent i li estalvio el per què.
-Transferència?
-Efectiu. Ja li diré com.
S´escolaren uns minuts. Cap dels dos no parlà.
-Té algun nom?
-He fet una llista. N´hi ha tres, de noms.
-Ja li ho havia dit, sinyor.
La hi vaig donar i la llegí molt atentament.
-Caram! Vostè apunta molt amunt.
-Són més cars, potser?
-Preu únic. La importància dels objectius rau en el què valen per al client.
El guió anava d´allò més seriós. Vaig començar a pensar si no estava anant massa lluny. El vaig mirar de reüll. Rellegia la llista. Somreia.
-Aquests noms… La justícia encara no els ha condemnat.
-Els condemno jo –vaig tallar.
-Li han robat?
-A mí, especialment, no. I, mentre no alterin el meu saldo, mai no m´ha preocupat l´ús que alguns homes fan dels diners dels altres.
-Alguna venjança?
l´Autor
![Foto de perfil de Jaume VINAIXA SOLÁ Foto de perfil de Jaume VINAIXA SOLÁ](/imatges_autors/909246.jpg?rnd=886422354)
40 Relats
73 Comentaris
30687 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
He nascut a Barcelona. Visc a Badalona. Vaig guanyar el primer premi al concurs de relats breus de El Mesón del Café que va publicar Ed.Vosa-He publicat la novel.la: TRISTANY ALTARRIBA.Amb el meu cunyat i el meu fill, hem creat una productora que està penjant representacions de titelles a la xarxa. Ja hi hem penjat dues entregues. Heu de cercar per
DESPERTAFERROTITELLA.
L´ordre de visualització és: 1-Presentació DESPERTAFERRLOTITELLA
2-EL LLOP CONDEMNAT
Com podreu veure, és una altra manera de fer Literatura.
OCTUBRE 2011
Ja teniu a la vostra disposició la producció sencera: "EL MUSELL DEL DRAC", nova obra de teatre original de DESPERTAFERROTITELLA, presentada en tres entregues i gravada en HD. Un dia, ben aviat,penjarem el MAKING OFF i veureu que, les tres obres, han estat una feinada colossal. M´agradaria que us ho miréssiu (Google o Youtube) i, si us agrada, que féssiu còrrer la veu. NECESSITEM DELS VOSTRES ÀNIMS PER A CONTINUAR TREBALLANT!!!
MAIG 2012
Hem penjant a DESPERTAFERROTITELLA el Making Off (CON S´ HA FET) de tot el que hem realitzat fins ara. A més d´un del nostre entorn se li ha quedat la boca oberta. Que us pensaveu que era una broma, potser?
OCTUBRE 2012
DESPERTAFERROTITELLA ha presentat "PATUFET 2012" al 38è Festival Internacional de Filmets de Badalona. El filmet ha estat acceptat a concurs i es projectarà al teatre del CÍRCOL el matí del dissabte 17 de novembre, S´hi pot accedir gratuïtament.
Últims relats de l'autor
- NADALA (N-2002)
- NADALA (N-2003)
- NADALA (N-2004)
- UNA COMANDA NO GENS HABITUAL
- VIATE A RÚSSIA V (Quart dia) SANT PETESBURG
- VIATGE A RÚSSIA IV (Tercer dia) SANT PETESBURG.
- S P A R A F U C I L E ( X I I I ) EPÍLEG
- S P A R A F U C I L E ( X I I )
- S P A R A F U C I L E ( X I )
- S P A R A F U C I L E ( X )
- S P A R A F U C I L E ( I X )
- CARRETERA I MANTA
- S P A R A F U C I L E ( V I I I )
- VIATGE A RÚSSIA I I I (Segon dia) SANT PETESBURG
- S P A R A F U C I L E ( V I I )