Cercador
River Phoenix
Un relat de: manelÉs increïble com la visió d'un lloc concret ens remet inevitablement a un fet que d'alguna manera arrossegarem tota la nostra vida. Com associem imatge amb record de manera immediata, de vegades vorejant la sorpresa i provocant un inesperat sospir de nostàlgia. Però també com el temps és capaç de distorsionar els records fins a deixar-nos només els ossos, uns ossos envoltats d'una dèbil carn que anem moldejant a la nostra manera, potser inconscientment, o potser amb la voluntat de superar l'inevitable oblit a través de la més conscient inventiva.
Corria l'octubre del 93. Anava amb el meu cotxe i just quan passava per aquella corba va morir River Phoenix. Va ser una notícia més de la ràdio però va quedar lligada inevitablement a aquell lloc concret, per sempre més.
Aquell dia també va morir Fellini, però va ser una hores més tard i no recordo que feia ni on era quan me'n vaig assabentar. També aquell dia va néixer un nebot, i de tant en tant no puc evitar pensar en una desitjada reencarnació. I no ens enganyéssim, tot i la contemporaneïtat amb l'actor americà que suposa una afinitat i connexió més propera, aquí també incloc el genial autor d'Amarcord. (Qui no voldria tenir un Fellini a la família!).
Puc estar-me dies o setmanes sense passar-hi. De vegades només és el quatre per quatre immens d'aquella veïna de tan bon veure, o els crits de quatre adolescents abans d'entrar a l'avorrida classe de matemàtiques (l'institut cau per allà prop), o senzillament un racó de vent a l'hivern o d'insuportable sol xafogós a l'estiu.
És una vulgar corba, d'un vulgar carrer, d'una vulgar zona de la meva ciutat, però allà va morir River Phoenix el 31 d'octubre del 1993. Al cel sigui.
Comentaris
-
M'ha fet somriure...[Ofensiu]Maria Sanz Llaudet | 31-01-2007 | Valoració: 10
el teu relat i les observacions que hi fas. He recordat molts dels moments que descrius i la raó que tens en el fet que hi han records que associem a ves a saber què però que ens acompanyen durant tota la vida. Imatges, olors, sons... tot val.
Una abraçada
l´Autor
![Foto de perfil de manel Foto de perfil de manel](/imatges_autors/313594.jpg?rnd=2120117616)
97 Relats
432 Comentaris
105375 Lectures
Valoració de l'autor: 9.85
Biografia:
Potser ja ha arribat el moment de canviar la meva biografia.El problema és que encara vaig néixer al 66 i encara visc i treballo a Girona.
Per tant, des d'aquí us convoco a una pròxima revisió dels fets.
"Plaers:
El primer esguard per la finestra al matí
El vell llibre retrobat
Rostres plens d'entusiasme
Neu, el canvi de les estacions
El diari
El gos
La dialèctica
Dutxar-se, nedar
Música antiga
Sabates còmodes
Comprendre
Música nova
Escriure, plantar
Viatjar
Cantar
Ser amable."
Bertolt Brecht
Últims relats de l'autor
- Una jubilació ben merescuda
- La primera cita
- Pràcticament res.
- L'herència de l'oncle.
- Allò que el mar no s'endugué
- Joiosa tradició
- La rebel·lió definitiva
- Una nova generació
- Acte de presència
- Contracorrent
- El preu d'una nit d'amor etílic.
- El final d'un llarg silenci
- Retorn a la feina
- la fam dels déus
- el bitllet