Cercador
prioritats, qui sap
Un relat de: silvia_peratalladaQui sap si les coses haguéssin anat diferent
en un altre moment, o amb altra gent.
Si, segurament.
Qui sap si la balança pesa massa, d'un costat
si els sacrificis són inútils, si no són compartits.
El got vessa.
Qui sap si la vida m'ha pres el pèl, com a un nen
i ara, seguint el joc, jugo a cegues, sense cartes
al joc de la mort.
I enyoro el somriure a la cara quan em venies al cap
o les pessigolles a la panxa, quan et trobava somniant,
ho trobo a faltar.
Pero sembla com si no t'importés prou,
com si no volguéssis tornar, com si ja haguéssis triat.
Tot son prioritats.
Comentaris
-
Eiiiiiiiiiiiiiii....![Ofensiu]cassigall blau | 04-01-2006 | Valoració: 10
...et veig un pel trista, no?
Anims xavala!
Anims!!!!!!
pere -
m'encanta!![Ofensiu]endavant | 04-01-2006
silvia!
es un pel trist... pero llegir-te a tu si que es una proritat!
s'ha acabat ja el nadal?
Joan
l´Autor
![Foto de perfil de silvia_peratallada Foto de perfil de silvia_peratallada](/imatges_autors/2970.jpg?rnd=1515672678)
507 Relats
1383 Comentaris
588757 Lectures
Valoració de l'autor: 9.66
Biografia:
Crida ben fortdona lletres,
versos i acords.
Dona'm aire,
dona'm petons,
dona'm el roig,
vull foc al cos.
Dona'm un somriure
i un parell d'il·lusions,
només una mirada
lliure de malsons.
Dona'm alegries
dona'm un mesclat,
un mai de maria
i una tarda al teu costat.
http://silvianimfa.blogspot.com/
silvianimfa@gmail.com
Últims relats de l'autor
- La reina dels somriures
- L'essència
- Plantem cara?
- Et dono els meus ulls
- Per ell, sempre serà primavera
- el nostre secret
- tots els títols que se m'acudeixen són tòpics, quasibé tant com el propi poema, de manera que he decidit no posar-ne.
- construcció
- PESCALLUNES
- Trencant murs
- com si haguéssin arribat les ombres
- Subtilment, salvaguardant versos
- El fràgil art d'un gest senzill
- Definitivament, és estrany...
- hi ha qui....