Cercador
Miserable
Un relat de: just one breathCruel el destí
Allò que ens va unir
Va ser el que ens separà
Enmig del neguit.
I em feies l'ullet
Et perdies pels passadissos
On et trobava desapercebut
Els dos ben feliços.
S'acabà
No hi hagué més
Havies de marxar
Com el temps.
I ho vaig fer
Si ho vaig fer
I et vaig donar tot de mi
Es va perdre enmig del camí.
Vaig fallar jo?
T'ho vaig donar tot
Vas fallar tu?
Estava segura que m'estimaves...
I una altra llàgrima salada
Freda
Com tu
Em mullava la galta...
Érem uns enamorats
Destinats al fracàs
Incondicionals
Impossibilitats
T'ho vaig dir
Que t'estimava
I tu no em negares
Que sentissis res per mi
Que vols que pensi?
Com vols que no et pensi?
No em volies defraudar?
Il·lusionant-me m'has trencat
No entenc l'amabilitat
Quan d'amor es tracta
No t'entenc, m'aprecies?
Ets un miserable
I miserablement t'estim
Miserablement et busco
Miserable jo per sentir
Miserable tu? No, miserable l'oblit.
Comentaris
-
ullsdexocolata | 22-07-2009 | Valoració: 8
Històries molt semblants pareixen les que sofrim moltes noies.
l´Autor
![Foto de perfil de just one breath Foto de perfil de just one breath](/imatges_autors/451829.jpg?rnd=446414631)
27 Relats
66 Comentaris
34460 Lectures
Valoració de l'autor: 9.50
Biografia:
Crec en la bellesa de les petites coses...Hem podria definir com: Poruga, innocent, sensible i riallera, reflexiva i capaç de donar-ho tot quan quelcom m'importa de veritat.
Música semifrustrada, tot i així, guitarrista autodidacta. Apasionada amb les coses que hem motiven i desesperada amb totes les altres.
Crec que qui més qui menys pot donar un cop de mà als altres i intentar canviar aquest món ple de desgràcies i injusticies... per això, sóc estudiant de Treball Social.
Hem confeso mandrosa, molt dormilega... m'agrada dormir sense dependre d'un rellotge. I sobretot, somiadora.
Sóc d'esquerres i orgullosa.
Escriure sempre ha estat un moment de desfogament, de reflexió interna, fruit d'inspiracions i molts de fracasos.
¿Un dels petits plaers de la vida que m'agraden?
Aixecar-me al matí, prendre un café amb llet i fumar-me una cigarreta mentre la casa roman en silenci.
Milions de coses més, que encara ni jo he descobert, temps al temps.