Cercador
maltractament...
Un relat de: teresa serramiapel camí de la rutina consagrada
et mou la programada inèrcia
que et posa el morrió del fanatisme
ets tan intel•ligent parles idiomes
-i no t’entén ningú-
ple a vessar de farcides teories magistrals
volums panxuts de tants humils sants homes
poderosos mascles proclamats
haguts i per haver
resem resem dieu mentre feu del salvador
caricatura grotesca ridícula
-nosaltres som tan bons-
m’has insultat m’has menyspreat
covard
de tant que ho estudies no saps pas a qui adores
al déu de l’amor
no
al déu de l’odi
covard estruç
amagues el teu cap entre plomes polsoses
de resclumides falses veritats arnades
covard
Comentaris
-
ai tereseta ...[Ofensiu]joandemataro | 12-05-2011 | Valoració: 10
en primer lloc et felicito per aquest poema tan valent i directe , a la cara, a la nafra, contra la hipocresia i la falsedat, contra les misèries humanes. una denúncia seriosa.
en segon lloc estic content que t'hagi agradat el poema dedicat a la teva persona, te'l mereixes per repartir tanta alegria de forma tan generosa entre els que ens anem comentant.
el tema de l'humor el seguiré practicant... ja veig que encara no he guanyat el repte
ja tinc els teus petons guardats a una capseta i jo t'envio a tu una llarga abraçada, amb permís del teu marit és clar i de la meva dona, que no s'enfadi ningú!!!!!
joan -
Núria Niubó | 12-05-2011
Hi ha força i ràbia en aquest poema-denúncia, i també mestria per saber cridar-ho als quatre vents tot fent-ne poesia.
Quanta raó tens!
Felicitats Teresa , m’agrada el teu estil directe, valent.
Una abraçada,
Núria
-
Dures...[Ofensiu]AVERROIS | 12-05-2011 | Valoració: 10
...paraules, directes i punyents. Quantes coses s'han amagat darrera de l'hipocresia, un pare-nostre i tot està perdonat. El ser humà té tal ventall de cares què serà impossible poder arribar un equilibri. Sempre hi haurà l'ovella negra i per el que veig el negre és un color que s'esten pel món molt de pressa. Espero que és pugui canviar.
Una abraçada. -
Una de les coses que més [Ofensiu]Nonna_Carme | 11-05-2011 | Valoració: 10
odio és la mentida, la hipocresia i la falsedat. Hi ha gent que es pensa que ,donant-se cops al pit, després pot fer totes les barbaritats que vulgui.
Quin relat més profund, Teresa! Chapeau!
No tinc la facilitat ni la intel-igència de l'anterioir comentarista però vull que sàpigues que m'ha encantat.
Felicitats crack! -
Singulars rebel·lies[Ofensiu]franz appa | 11-05-2011
Tot i que l'estructura del poema es fa, a primer cop d'ull, fàcilment reconeixible i te l'adscrivim immediatament, aquest cop el que ens tramets no és un enjogassat, lleuger toc de gota de pluja de quan fa sol, sinó que ens envies un veritable cop de puny, un cop a la taula o un cop a l'interpel·lat, al covard, al maltractador.
Les figures dels contes i cançons infantils que aquests dies ens estàs recreant en versos festius, assenyalen cap a universals que ens parlen enllà del temps, però hi ha vegades que toca parlar en singular, cara a cara i tu a tu, per desafiar la por, la hipocresia i l'encobriment infame.
Una abraçada!
franz
Valoració mitja: 10
l´Autor
86 Relats
397 Comentaris
83869 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
Sóc una iai atípica, de 71 anys.., només...(què és això comparat amb l'eternitat...???)Sóc de Barcelona, del barri de Sants. I sóc tan rebel i esgarriacries, que no caso amb cap dels esquemes de. DONA, MARE, IAIA...ortodoxos...En fi, que "esguerro els patrons i els clixés" que dóna gust..(més aviat dóna disgust..a molts)
Felíç d'exercir de mestre...37 anys...M'enamoren els nens, la poesia i passejar-me per aquest espai fascinant de Relats.. M'omple de joia i "bon rotllo" trobar-vos per sorpresa, en el meu passeig atípic i desenfadat, NO propi d'una iaia que hauria d'estar pasant el rosari i fent "mea culpa" pels seus pecats...
Aquesta és la 1ª part de la meva, arrebatadora, impactant -és broma, eh?-, vida.