Cercador
Laura
Un relat de: prudenciLes meves llunes, les seves llunes...
Ella té un joc i ha dibuixat la lluna,
té una gábia daurada i obre els ulls.
El vidre está entelat, i el buit en 1'aventura,
i a tu , lluna, et beneeix, i es fon en tu.
Sí, totes les llunes són, o cap lluna és plena.
Ella brolla i creix, i s' enfila un moment,
i després es perd, entra en 1'estança
i sent la silenciosa preséncia de tot.
Qui t'ha dut , lluna, a besar-me els peus amb ta breu llum nocturna ?
Qui m'ha dut a mi a mirar-te quan ets negra, o fosca, o grisa,
i en un moment, com tu, oblidar la perla que riu i que enamora ?
Peró enganya com la serp, malgrat ésser colom.
M'ho va dir un xai que anava a matament:
El color de la veritat tan sols es verd
I es un llibre obert,
I una aventura.
l´Autor
![Foto de perfil de prudenci Foto de perfil de prudenci](/imatges_autors/30644.jpg?rnd=1707860109)
344 Relats
255 Comentaris
358683 Lectures
Valoració de l'autor: 9.69
Biografia:
Reneixo com el bosc, sóc el camí, us porto fins la llum, demà què direu de mi.Últims relats de l'autor
- La cova de l´Arc de Sant Martí
- Pluja de pau
- Tot just estem començant
- Llençol blau
- Natura
- Sonets encadenats
- S´ha acabat
- Or potable
- Mentre rego les llambordes
- L´home de la genollera roja: ultim: Addenda
- L´home de la genollera roja VIII
- L´home de la genollera roja VII
- L´home de la genollera roja VI
- L´home de la genollera roja V
- L´home de la genollera roja IV