Cercador
I sento la pluja...
Un relat de: joandematarode la llar, estant,
sento la pluja.
Ja fa hores que plou…
I sento com les gotes gràcils,
Invisibles adesiara,
piquen i repiquen
i es trenquen en mil bocins
amb un ritme cadenciós
que agradable m’acomboia.
Ja fa hores que plou…
A voltes, tan propera la sento
que noto pessigolles sota la pell
i plaents calfreds em recorren el cos.
Sota la pell, llaurada ja pels anys
es desperten records d’infantesa.
Quan la mateixa pluja em cridava
per sortir i anar a jugar amb ella.
Amb les botes d’aigua i l’impermeable
sortia alegre al carrer i em deixava inundar el cos,
mentre clapotejava fent salts dins els bassals
i alçava la cara I els braços al cel…
Gotes de pluja,
de plor alegre, vessaven els meus ulls.
La vida era un esclat
quan el present ho era tot
perquè encara no hi havia records
ni el futur importava.
I encara sento la pluja…
![Photobucket](http://i957.photobucket.com/albums/ae57/joandemataro/sotalapluja.jpg)
Comentaris
-
Així és com sento la pluja[Ofensiu]DANA | 16-01-2011 | Valoració: 10
sota la pell, en poesia s'ha escrit molt sobre la pluja, tot i que tu ho has fet amb un toc especial.
DANA -
Que bonic sentir la pluja.[Ofensiu]Fada del bosc | 30-12-2010
Sentir la pluja és una de les millors sensacions, llàstima que al crèixer ens entossudim a fugir amb el que abans hi gaudiem.
Tan mateix recordo que durant aquets anys caminan per les muntanyes del pirineu...alps... són tantes i tantes les vegades que hem acabat xops enfredulits però amb un somriure de felicitat.
Molt bon poema, de fet a mi m'agrada molt com escrius.
La Fada. -
Records[Ofensiu]Frida/Núria | 30-12-2010
Què com dius, estan sota la pell i encara se’n pot gaudir. Val la pena recordar-los en forma de poema
-
Un nou, gran amic, visca!![Ofensiu]teresa serramia | 29-12-2010
Que bonic, joan!!
Gràcies per les teves paraules encoratjadores...
T'apunto a la meva llibreta invisible dels "grans, amics, escriptors"
Bon nadal!, i..m'ha agradat molt llegir-te, que consti... -
Massatge de pluja[Ofensiu]Joan G. Pons | 27-12-2010 | Valoració: 10
Quin Relat més acollidor, Joan !!!!
"I sento com les gotes gràcils,
Invisibles adesiara,
piquen i repiquen
i es trenquen en mil bocins
amb un ritme cadenciós
que agradable m’acomboia."
T'animo a l'estiu.... rebre un massatge de la pluja... si plou....