Cercador
Humanitat inerta
Un relat de: Vicenç Ambrós i BesaDues nines brutes
tretes a disputes
i després llançades
a quatre gambades
d'uns grans magatzems,
esguarden amb falsa
rialla que exalça
mofes sols enteses
per eixes princeses
que foren fa temps.
"A mi em van vestir
com per seduir
un príncep infant
formós i galant
com és tot nadó."
"Doncs noia, tu espera
-diu l'altra al darrera-
que jo ja no en tinc
de cabells ni cinc
per més abandó".
Un núvol de pols
glatit com un dolç
entela amb la guerra
la mort i desferra
d'esqueixos humans.
I les dues nines
amb el tro de mines,
canons i metralles
que seguen com dalles
uns vagits d'abans,
es gauben de ser
quelcom que potser
ni plora ni sent
l'eruptiu turment
nascut del poder.
En caure, els maons
trinxen els mentons
de nines d'un joc
que cremarà el foc
a l'oblit esquerp.
Ni quedaran tombes
només unes ombres
com a testimoni
d'un cor d'estramoni
viu i en llibertat.
"Ens pinten rialles
mutilen xicalles,
tenim belles cares,
maten fills i mares...
És la Humanitat?"
Comentaris
-
només una part[Ofensiu]Shu Hua | 27-09-2004 | Valoració: 10
no tota la humanitat és així, però amb una petita part que sí ho sigui ja n'hi ha massa. sort en tenim de poetes com tu que expliquen realitats tan dolçament. per cert, d'on has tret tant de vocabulari?
una abraçada
gloria -
inerta, incerta[Ofensiu]Manu Cabrales Iraltza | 18-09-2004
Més que humanitat a voltes semblem brutícia acumulada en un rostre anomenat terra.
Humanitat inerta, humanitat incerta.
Jo també dic no.
Manu -
llistó alt!!![Ofensiu]mar - montse assens | 17-09-2004 | Valoració: 10
ai Vicenç...
i després dius que sóc jo qui posa el llistó alt,
doncs tu vas més amunt encara
és un poema genial, insuperable, trist i real...
UNA ABRAÇADA!!!
m'agrada llegir-te -
Mans fines que manen matar[Ofensiu]Miquel Bohigas Costabella | 13-09-2004
Mans que maten, brutes
Mans fines que manen matar
Mans dels infants que moren
a mans dels homes de fines mans
amb les mans brutes de matar infants
Mans dels infants que moren
que no saben perquè els maten
els homes de fines mans
que tenen les mans brutes
de matar infants
I nosaltres aquí
amb les nostres fines mans
escrivint que no entendrem mai
que hi hagi assassins
que manen matar infants -
M'oblidava de valorar![Ofensiu]NinniN | 13-09-2004 | Valoració: 9
No sóc una gran entesa en poesia, però com que en Sergi sí que ho és, em deixo guiar pel seu bon criteri!
M'ha agradat molt, de veritat!
NinniN -
Genial![Ofensiu]NinniN | 13-09-2004
Jo no sóc una gran entesa en poesia... i no et veia escribint-ne!
M'ha agradat molt, Vicenç. Segueix escribint coses tant intenses, i tant correctes!
Una abraçada.
NinniN -
No, no ho és.[Ofensiu]Sergi Yagüe Garcia | 11-09-2004 | Valoració: 9
Un poema preciós, reflexiu, metafòric, excel.lent.
Un vocabulari exquisit.
Una realitat horrible. No, no és Humanitat.
Genial, Vicenç. Es un plaer tenir gent com tu en aquesta plana.
Valoració mitja: 9.4
l´Autor
134 Relats
1073 Comentaris
299130 Lectures
Valoració de l'autor: 9.79
Biografia:
Sóc lluçanès de cor i, adoptivament, de Sant Andreu de Palomar.També em trobareu a www.vambe.cat
Últims relats de l'autor
- Sobre Ventall d’haikus, d’Anna Rispau Falgàs
- Textures de Nadal
- Titulars de lletra petita
- Presència
- El misteri de la pedra preciosa
- Només Nadal
- Compromisos d'hivern
- Reconeixença
- Buidors
- Llums
- Sota la nit
- Alè de llum
- Tempus fugit?
- CLOENDA 150 ANYS. Col·legi Presentació de la Mare de Déu
- El perquè del vint-i-cinc de novembre