Cercador
Fragments de la memòria. 12. Converses i fotos porques.
Un relat de: minotaure*
-15 centímetres. Quan se'm posa dura fa 15 centímetres.
-Com ho saps?
-Me l'he medit. Ves.
-I ara! Amb què te l'has medit?
-Amb un regle, amb què si no.
-I això és el normal? Vull dir quan ha de fer?
-No ho sé, però a mi em fa 15. Què us sembla?
-Fins que no has crescut del tot no ho saps si la tindràs gaire grossa o no.
-Jo faré 14 anys, o sigui que gairebé ja sóc gran. Però segur que em creix més. Segur que m'arriba a vint.
-I com se't posa dura?
-Què vols dir? Doncs sola o tocant-me. I a tu?
-Què?
-Que com se't posa dura?
-A aquest no se li posa. Que no li has vist? La té de nen petit.
-No és veritat. A vegades em desperto empalmat.
-Jo penso en noies i ja m'empalmo.
-El meu pare té fotos.
-De què?
-De dones. Té uns calendaris amb fotos de dones despullades.
-I què se'ls hi veu?
-Tot!
-Tot?
-I tant!
-Per què no les portes?
-No puc, em mataria si sabés que les hi he agafat.
-Però en té moltes?
-Vint, potser.
-Doncs n'agafes una i no se n'adonarà.
-No puc. Però si veniu un dia a casa us les ensenyo.
-Quan venim?
-Quan no hi hagi ningú. Però només us les ensenyo. No podeu quedar-vos-en cap. No podeu ni tocar-les. Jo us les ensenyo i vosaltres les mireu sense agafar-les.
-Però explica'ns més. Estan despullades del tot?
-Algunes sí, altres porten roba però se'ls hi veu tot. Hi ha una que porta un vestit tot obert i té uns pits que semblen melons.
-De grossos?
-Clar que de grossos. Et penses que de color?
-Jo ja estic a 15 centímetres. Voleu que us l'ensenyi?
-No siguis porc, sempre estàs amb el mateix.
-Paquillo. A tu se't posa dura?
-Com vols que se li posi dura, si és un crio.
-I d'on les treu, aquestes fotos?
-Són franceses. Allà tothom en té. Les hi donen quan va a fer un transport.
-Segur que tots els calendaris francesos són de dones en boles.
-Un calendari és d'una negra i està tota espatarrada, se li veu tot.
-I de quin color el té?
-El què?
-El cony, de quin color el tenen les negres?
-Doncs negre. De color negre i amb uns pèls tot rinxolats. Per què fas preguntes tan idiotes?
-Per saber-ho. Sempre havia pensat que el tenien blanc, com les mans. Vull dir que els negres tenen les mans blanques, oi? Doncs potser també tenen el cony igual.
-Doncs no, el tenen negre per fora i rosadet per dintre. Ja ho veureu a la foto.
-Sabeu on hi ha fotos de dones? Als camions, als tràilers. Anem on aparquen els tràilers a veure si algú se n'ha deixat algun obert i podem pispar algun pòster.
-Tu, Paquillo, no vinguis que ets massa petit per veure aquestes coses.
-Jo una vegada vaig veure a la meva germana tota despullada.
-Ets un degenerat, nano, mira que espiar la germana.
-No l'espiava. Estava nua dormint a sobre del llit. Però la vaig veure despullada, segur que vosaltres no heu vist mai una dona despullada.
-Una germana no compta!
l´Autor
25 Relats
11 Comentaris
20173 Lectures
Valoració de l'autor: 5.00
Biografia:
Relats encadenats que també podríem anomenar novel·la.M'interessa molt que em critiqueu ja que és la manera de millorar aquesta primera novel·la que he escrit. Sobretot la prosa, l'estil, l'estructura narrativa.... ja que la història és més difícil de jutjar amb aquest sistema de lliuraments a termini.
Gràcies a tots
Lluís
També he d'agrair a Copèrnic i Vladimir que fa uns mesos es llegissin la novel·la (llavors tenia un altre nom) i em fessin la crítica.
Últims relats de l'autor
- El carrer nou. Fragments. 24
- L'endemà. fragments. 23
- Paquillo. Fragments.22
- L'estiu de 1970. Fragments. 21
- La batalla de l'Ebre. Fragment.20
- Sant Joan. Framents.19
- El secret de l'oncle Enric. Fragments de la memòria .18.
- Notícies del 1970. Fragments de la memòria. 17
- El misteri de l'oncle Lluís. Fragments de la memòria. 16
- Fragments de la memòria. 14. La colla i la bomba
- Fragments de la memòria. 13. El malaguanyat Paquillo
- Com vaig escriure "Fragments de la memòria".
- Fragments de la memòria. 12. Converses i fotos porques.
- Fragments de la memòria. 11. Els cosins.
- Fragments de la memòria. 10. Montse.